Вести
Спорт
Селебрити
Лајфстајл
Дискусије
Кувар
Огласи
Дискусије
:
Канада
+0 / -1
-1
Validnost ugovora o zaposljavanju u Kanadi?
Amazonka
09. јун 2012. у 01.07
Nova sam u Kanadi, i neke stvari mi još nisu jasne.
Na primer, u poslednje vreme dozivljavam neprijatnosti na jednom od poslova sa nepunim radnim vremenom (part-time poslovi, tipicni za Kanadu) u jednoj veterinarskoj klinici, gde mi vlasnica smesta situaciju da me uskoro otpusti i izmišlja kojekakve primedbe (pojedine su ne samo neozbiljne, nego i smesne!) nakon osam meseci rada kod nje, sa ociglednim razlogom da mi prekine jednogodisnji ugovor (do povratka radnice sa porodiljskog odsustva), i to zato što preko leta u njenu kliniku dolazi nekoliko studentkinja, koje će ocigledno manje platiti nego mene a dace im moje smene. Osim toga, one su Kanadjanke, kao i ostale radnice klinike, a ja sam jedina imigrantkinja. Iako prilično dobro znam engleski i dosla sam ovamo sa dobrim znanjem tog jezika (nije mi trebao kurs), ipak desava se da ponekad neku reč ne razumem. U poslednje vreme pak dozivljavam isprva suptilnu, a sada sve jasniju torturu sa ciljem da ili ja odem, ili da me otpuste.
Pošto još nemam licencu kao veterinarka, za sada radim posao veterinarskog tehnicara, ali skolski programi i sve cemu su nas ucili u Srbiji, a naročito praksa (da ne pominjem skoro nikakve uslove rada u vecini veterinarskih ambulanti i stanica u Srbiji, posebno seoskim), potpuno su razliciti.
Sada dozivljavam neku vrstu diskriminacije u odnosu na ostale zaposlene u toj klinici, i u vreme kada bi trebalo da dobijem povisicu plate, smestaju mi otkaz. (O sličnim pricama čula sam i od još nekih ljudi poreklom iz bivše Jugoslavije.)
Osim toga, vlasnica te klinike ocigledno krsi sopstveni ugovor kojeg smo obe potpisale, pocev od mog radnog vremena, pa do iznosa plate - jer uslovila me je ili da mi smanji platu, ili da mi da otkaz.
Da nemam drugi, „casual” posao, bilo bi mi veoma teško da ovo podnesem. Dodatna teskoca je sto sama sebe finansiram, sama sam ovde, i ako nemam posao, neću imati od čega da živim - a sve je ovde skupo, znate i sami.
Osnovno pitanje je da li je u Kanadi uobicajeno da poslodavci krse sopstvene ugovore o radu, ili ih treba tuziti zbog toga - i da li se isplati ići na sud? Verovatno to neću uraditi ovom prilikom, ali treba mi da znam za ubuduce.
Unapred zahvaljujem na dobronamernim odgovorima.
+2 / -0
+2
aLti
(MCP, MCSE, MCSA)
09. јун 2012. у 20.03
Ako obavljaš part-time posao u trajanju od 12 meseci, zašto bi se neko mučio da ti dâ otkaz, ne razumem? Kako znaš da ti sleduje „povećanje plate”, osim ako to nije unapred definisano ugovorom, a čisto sumnjam da jeste? Bez ljutnje, ali ako želiš da napredujes o ovoj zemlji, moraćes malo da se okaneš tog balkanskog mentaliteta.
Što se same satnice tiče, poslodavac ne može da te manje plati, nego što je to navedeno u ugovoru, a taj iznos svakako treba da bude isti ili veći od zakonski propisanog minimuma. Ne znam iz koje provincije se javljaš, ovde u Ontariju je minimalno primanje $10,25/h čini mi se. Ako te poslodavac zakida ili neće da ti plati, ništa sudovi, samo mu pripreti inspekcijom Ministarstva rada. Radno vreme i uslovi su takođe definisani ugovorom, niko ne može da te natera da radiš 8h dnevno na part-time poslu. Opet ista priča - prvo opomeneš poslodavca, zatim ako se stvari ne promene nabolje - zoves inspekciju. Imaš i raznorazna druga prava, npr. pravo na javne praznike, koji se razlikuju od provincije do provincije, itd.
Ako hoćes više informacija, evo ti zgodan link o pravima zaposlenih:
http://www.labour.gov.on.ca/english/es/pubs/tips_youngworkers.php
Inače, da odmah budemo jasni - da je u pitanju moja firma, da nemaš licencu (kao što kažeš), da se sve razlikuje od onoga što ti znaš (kao što kažeš), i da ne znaš najbolje engleski jezik (ovo svakako nije na tebi da proceniš, nego na drugima), i ja bih ti verovatno dao otkaz, ne zato što si Jugoslovenski imigrant, nego zato što nisi odgovarajuća za dotično radno mesto.
+3 / -0
+3
precious
09. јун 2012. у 20.44
jesi li ti diplomirani veterinar iz kraja ili samo tehnicar?
onako realno, ti nemas neku zastitu (možeš da se obratis Board of labour u slučaju da te otpusti) ali ne vjerujem da ćeš dobiti posao nazad.
Moj ti je savjet da stalno držiš oci otvorene i trazis bilo kakav posao a usput ako možeš polozis šta već treba i dobijes kanadsku veterinarsku licencu..
+2 / -0
+2
precious
09. јун 2012. у 20.53
i da..može da te otpusti u svakom trenu(ugovor je ne obavezuje, dovljno je da kaže da nisi sposobna za posao koji obavljas). ne znam koliko si placena jer ispod „minimum wage” ne možeš da ides a pretpsotavljam da će ti studenti raditi bas za „minimum wage” tako da će poslodavac uvijek ići za jeftinijom radnom snagom..
nisam sigurna je li u tvom slučaju u pitanju diskriminacija koja u ovoj zemlji i te kako postoji..
+0 / -0
0
Amazonka
10. јун 2012. у 00.11
Ima svega - i nepridržavanja ugovora, i diskriminacije, i loše volje vlasnice zbog problema sa muzem, pa je nasla na meni da se izivljava.
Moje znanje engleskog jezika je, kao sto sam navela, prilično dobro, i tek ponekad se desi da neku reč ne razumem. Dakle, to nije problem. Nije problem ni razlika u vrsti mog prethodnog radnog iskustva jer sam prilagodljiva i spremna da prihvatim nova znanja i umeca.
Problem je krsenje ugovora o radu i pokusaj vlasnice da ustedi na meni, a posto sam poslednja dosla u firmu i radim na određeno sa ugovorom na godinu dana (koji treba da istekne za četiri meseca), palo joj je na pamet da bi prošla jeftinije ako umesto mene zaposli studente.
Nije mi vise toliko ni stalo da ostanem duže u firmi cija je vlasnica sve teza za podnosenje i koja se loše ponasa prema meni, moje je pitanje koja su moja prava u tom slučaju, da bih znala za ubuduce.
Hvala na prethodnim odgovorima.
+1 / -0
+1
logik
11. јун 2012. у 00.22
Ne plasi se! Ukoliko ti da odkaz (nemoj ti prva dati odkaz ukoliko nije u pitanju neka prisila) onda ides na service Canada EI insurance.
Bitno je da imaš minimalno 800 radinh sati legalno uknjizenih, sa tim ostvarujes pravo na EI (unemployment insurance u trajanju do 6 meseci)i daljnju pomoć pri zaposljavanju ili dokvalifikaciji.
Gde se nalazis u Kanadi koje mesto?
Možda se znamo ukoliko si ti K...a iz Brazila tj Vojvodine :)
Pozdrav
+2 / -0
+2
aLti
(MCP, MCSE, MCSA)
11. јун 2012. у 23.44
Postavlja se pitanje da li hoćeš da ta tortura prestane, ili hoćeš da profitiraš na vlasnici. U prvom slučaju zoveš inspekciju, u drugom ideš na sud. Obe varijante ti stoje na raspolaganju. Otkaz možeš da dobiješ uvek, ali ugovor mora biti ispoštovan sve do trenutka davanja otkaza. Ovde pre svega mislim na dnevnicu i broj radnih sati. U Ontariju svaki zaposleni dobija T4 formular od firme u kojoj radi, na osnovu kojeg kasnije plaća porez. Tu ti jasno piše koliko si sati radila, koliko si bila plaćena, koliko ti je uplaćeno u penzijski fond, itd. Kad kažes da te poslodavac zakida, to nije baš uvek tako, jer cena rada iz ugovora nikada nije iskazana kao neto vrednost. Ako doživljavaš torturu na poslu, to se ovde stručno zove „mobing”, i svaka provincija ima posebne brojeve telefona upravo za ovakve slučajeve, koje svakako nisu šala. Neko generalno pravilo je da prvo opomeneš poslodavca, jer možda nije svestan šta radi, i da zapišeš datum, mesto i vreme kad si ga opomenula. Posle ne može da se vadi da nije znao šta radi...
+0 / -1
-1
Amazonka
14. јун 2012. у 15.42
Logic,
Hvala na odgovoru. Ipak neću morati da tražim socijalnu pomoć posto imam „u rezervi” još jedan posao, koji je po pozivu i mogu imati vise smena ako ostanem bez ovog u klinici. Jedino sto kod tog drugog posla nije siguran krajnji iznos broja sati i konacna mesecna plata. Ovako, kombinujuci dva posla, imala sam nekakvu sigurnost da ću moći da prezivim iz meseca u mesec.
I, da, ja sam ta koju pominjes, samo neka moj identitet ostane u diskreciji, ok? ;-)
Sada ne znam ko si ti, tj. ko se „krije” iza tog nick-a. ;-)
Alti,
Hvala mnogo na odgovoru. To su veoma korisne smernice koje mi mogu pomoći, bilo u ovom slučaju ili u nekom drugom, posto čujem od još nekih ljudi i sudeci po ostalim iskustvima, problemi sa poslodavcima i kolegama ovde nisu retki.
+0 / -0
0
logik
14. јун 2012. у 17.01
drago mi je cuti da si u kanadi i nadam se da će ti biti bolje nego na jugo ovoga kontinenta.
ostavi neki email pa ću ti se javiti.
pozdrav
+2 / -0
+2
prof_Gale
(manager)
14. јун 2012. у 21.22
Dobro doshla uovu lepu, veliku i bogatu zemlju srećhnih radnih ljudi. Nishta novo. Naravno da cesh dobiti shutku ako tvoja shefica ima nekoga ko će da radi za manju kintu nego shto tebe placha. To je kapitalizam i kanadska ekonomija. Nije ljubav ili lichno u pitanjun nego dolar a za dolar kanadjani prodaju sve i daju zadnjicu. Mislim na profit.
elem a ovaj zemljak shto kazhe da bi te i on otpustio nishta cudno on je postao vechi Kanadjanin od ove tvoje shefice. Taj bi ti tek uvalio. I kada bi na tvom otpushtanju mogao da napravi kvotera. Elem ziva bila i nadam se nachi cesh jednog dana posao dostojan tvojih kvaliteta i obrazovanja. I ako postanesh shef nemoj da budesh ista kao ova pokvarena AngloSaksonka rođena u ovoj najleposhoj i nadasve bogatoj zemlji u kojoj se svi foliraju a najvishe nashi uspeshni emigranti poput ovoga shto je dao komentar da bi te i on otpustio. Jajara ostaje jajara hiljadama milja daleko od sela iz kojeg je doshao u ovu razvijenu i bogatu ( do mojega) zemlju Kanadu.
+0 / -1
-1
Amazonka
15. јун 2012. у 01.20
Zaista ovde, mada ima izuzetaka - emotivnih i finih ljudi, primecujem izvesnu hladnocu kod „pravih” Kanadjana-Anglosaksonaca, pa čak i prema sopstvenoj deci kada ih posmatram na primer u gradskom prevozu. Cesto na primer vidjam mlade roditelje koji „navale” na mobilne telefone i slične uredjaje kada udju u gradski prevoz ili dok cekaju prevoz na ulici, i malo obracaju paznje na malu decu ili su pak ignorantni pa i grubi prema deci. U nekim slučajevima zbog takvog ponasanja, njihova su se deca nasla u opasnim situacijama: na primer mladi otac na stanici gradskog voza nije drzao sina od 3-4 godine za ruku nego je „visio” na mobilnom telefonu, dete je trcalo okolo i moglo je pasti među sine ili ispod voza kada je naisao. Opomenuo ga je jedan stariji covek, a mladi otac mu je odbrusio nešto na to. Opet, nasuprot tome, zanimljivo mi je kako posetioci pozdravljaju jedni druge (potpune strance, nepoznate ljude) u setnjama nacionalnim parkovima i po planinama kada se sretnu na uskim stazama, ali opet to cesce rade stariji ljudi nego mladi.
Imigranti su drugaciji, pa i manje ima gojaznih među njima u odnosu na anglosaksonske Kanadjane.
Ovo su samo neka uzgredna zapazanja, ali sve je povezano.
Logic, možeš mi pisati za početak na
[email protected]
.
+0 / -0
0
Amazonka
15. јун 2012. у 01.32
Izvinjavam se, Logik. :-)
+0 / -0
0
precious
15. јун 2012. у 17.16
ma to ti jeste najbolje da se povezes s logikom(kaoja igra rijeci:))
prilično si pismana pa bih rekla da si veterinar po struci a lomatas se po Kanadama, živis na ivici bijede, svako te suta u dupe, umjesto lijepo da uzivas kod svoje kuce u Srbiji,možeš imati isto sa manje glavobolje..
+0 / -0
0
Azdaya
(bedno piskaralo)
15. јун 2012. у 23.30
„Ipak neću morati da tražim socijalnu pomoć posto imam ”
EI je employment insurance i nema veze sa socijalnom pomoći. Deo od plate ti odbijaju sa svakog paycheck-a za EI, bas za slučaj gde ostanes bez posla, da ne bi isao na socijalu.
P.S. nevezano za temu - ako si sama i nisi vezana za toronto, zašto ne potrazis posao sirom kanade? ima i drugih mesta gde se može naći posao, a nisu tako skupa...
+0 / -1
-1
Amazonka
16. јун 2012. у 00.56
Precious,
Upravo sam pobegla iz Srbije jer mi je bilo vise nego dosta nekorektnosti, ponizavanja radnika (i robovski rad bez plata i doprinosa) i svake vrste nepravde. Nemam nameru da se ikada vratim tamo da živim, osim u posetu roditeljima.
Azdaya,
Nije mi jasno to oko EI, bila bih zahvalna za vise detalja šta treba da radim i da li imam pravo na to ako imam drugi posao (doduse „casual”)?
Nisam u Torontu, nego u Calgary-u, a Alberta još uvek vazi kao najbolja kanadskka provincija po pitanju kolicine i zbora poslova.
Novost je i to da sam danas zavrsila sa poslom na koji sam se ovde zalila... Vlasnica klinike je izmislila kojekakve izgovore da me otpusti (otisla bih i sama da nisam dobila otkaz jer mi je dosta bilo torture), a najglavniji izgovor je to što ne govorim engleski kao maternji jezik (diskriminacija imigranata!). Narednih dana ionako dolaze studentkinje koje će platiti manje nego mene, i to je zapravo glavni razlog. Prethodno mi je ukinula „profit share” za ovaj mesec; svima ostalim je isplatila (nije mnogo, ali i to je znak diskriminacije na poslu). Stalno su se „domundjavale” meni iza ledja i spremale mi to što su sada uradile. A ja sam radila sve sto mi je receno, i nisam se bunila. Nije bilo razloga za bilo kakve primedbe, ali zato su izmislile kojekakve gluposti da bi me se resile.
Kada sam dosla ovamo, uradila sam test engleskog u imigracionoj sluzbi, i rekli su mi da taj jezik znam dovoljno da bih radila, i da, ako želim, mogu sama da platim visi tecaj, posto ne spadam u grupu onih kojima treba kurs engleskog jezika kojeg placa Alberta (ili Kanada). Nisam ni mogla ni htela da placam taj kurs, nego sam odmah prionula na trazenje posla.
+1 / -1
0
precious
16. јун 2012. у 08.36
nevjerovatno! kad te „tudji” „lupa po glavi” mnogo je lakse i ljepse nego kad to radi „svoj”.. ne razumijem ali nije mi te zao..
+1 / -1
0
Azdaya
(bedno piskaralo)
16. јун 2012. у 16.50
precious - ne prosipaj keve ti.
sto ti ne sedis u srbiji da te tvoj lupa po glavi?
ako nemas šta reci ili uraditi da pomognes, nema potrebe da se pravis pametna na prazno...
+1 / -1
0
precious
16. јун 2012. у 19.53
Ja nisam iz Srbije bre i niko me ne lupa po glavi,ne živim na ivici bijede kao ova..
+2 / -0
+2
Azdaya
(bedno piskaralo)
16. јун 2012. у 22.27
„ova” je nedavno dosla u kanadu i pokusava da se snadje... a ti palamudis i likujes nad tudjim problemima. sram te bilo.
+0 / -1
-1
precious
16. јун 2012. у 23.54
I ti kakis bespotrebno. Nije li rekla da je nogirana zato što je imigrant à u srbiju neće mada joj je isto i tamo bilo. Ako je logika ne spasi neće niko.i još nešto,ja da Sam iz Srbije ovdje ne bih ni bila.,,
+1 / -0
+1
aLti
(MCP, MCSE, MCSA)
17. јун 2012. у 15.09
Najveći problem sa kojim se novopridošli imigranti ovde suočavaju je, zapravo, razlika u mentalitetu. Mnogi poput Galeta to ne mogu da shvate ni nakon dugog niza godina provedenih u Kanadi. Ovde ima da radiš burazeru, nije ti ovo Srbija pa da mlatiš praznu slamu za 250 do 300 evra mesečno. Da bi ovde dobio posao, moraš da budeš stručan i kraj priče, nema ovde zapošljavanja po partijskoj liniji druže Gale. Naravno da mene lično interesuje da li je osoba sa kojom poslujem stručna da mi uradi posao, ili nije, a to koji broj cipela nosi i kojim se jezikom služi - ne interesuje me mnogo. Svi koji misle da kapitalizam funkcioniše na neki drugi način, su ili mnogo naivni, ili mnogo glupi...
+1 / -1
0
precious
17. јун 2012. у 16.09
to da se radi dosta je tačno, ali da se mora biti nešto pretjerano strucno, nije..u jednom Chrysleru, Fordu ili GM-u radi iskljucivo FAMILIJA. da bi dobio i najobičniji TPT(temporary part time) MORAO si imati nekog ko je već tu radio, obično otac.put do tih velikih firmi(koje vise to i nisu) je vodio preko 10 godina „manjih” firmi, naravno ako ides samo na „resume” i nemas nekog da te „ubaci”.
nije ni tačno da svako radi istim kapacitetom i intenzitetom. imigranti i te kako „vuku” naročito u fabrikama i manjim „shops”. ovjde se boje i svoje sjenke, ne smiju da pisnu, dokazuju se kao da će dobiti nagradu za pregalstvo a Kanadjani se samo smiju krisom..
amazonki se desilo on osto sam pretpsotavila,sad može da proba one savjete koje joj je ovaj iznad ponudio mada stvarno msili mada nema svrhe. ja ne likujem, nego me nervira rezon: nek me drugi ponizava, mnogo je lakse nago kad to radi svoj..
+0 / -0
0
aLti
(MCP, MCSE, MCSA)
17. јун 2012. у 20.26
Pa ako neko želi da čisti klozete, naravno da ne mora biti preterano stručan, nije to bila poenta koju sam pokušao da objasnim. Ako nemaš školu, možeš bez problema da budeš jeftina radna snaga u nekoj od fabrika, svakako će te primiti na posao i tu nema ništa sporno.
Posao se ovde teško dobija, jer traže kanadsko iskustvo i reference. To gde ti ćaća radi, zabole ih dupe. Devojka je dobila posao na klinici, dakle poslodavac joj je svakako pružio šansu. Ona tu šansu nije iskoristila, verujem da čak ni referencu nije uzela. Da je poslodavac hteo da je diskriminiše, ne bi dogurala ni do razgovora za posao, koji je inače dobila bez kanadskih referenci.
Znači kada neko uzme pa otvori preduzeće, on mora od svojih para, iz SVOG PROFITA da plaća zaposlene. Ako zaposli tamo neke šlosere, neće ni imati profita, to je očigledno. Znači svako pri zapošljavanju gleda stručnost, ovi poput Galeta su licemeri kada pričaju da bi pre zaposlili nestručnog Srbina nego stručnog Kanađanina, jer bi mu u tom slučaju firma brzo propala.
Moj savet za Amazonku je da upiše Master studije u Kanadi, kako bi naučila sve ono što se ne uči u Srbiji. Dok bude studirala, neka se prijavi na co-op program, dobiće dobro plaćenu praksu, a nakon toga i ponudu za posao.
+1 / -0
+1
Azdaya
(bedno piskaralo)
17. јун 2012. у 22.30
„ Nije li rekla da je nogirana zato što je imigrant à u srbiju neće mada joj je isto i tamo bilo”
a gde si ti majke ti procitala kako je njoj bilo u srbiji? imaš neki carobni pasulj u koji gledaš? daj onda kakvu kombinaciju za sedmicu na lotou pa da nam svima svane :p
i to što je nogirana ovde, ne znači da neće naći novi posao i da joj neće biti bolje. svaki početak je tezak.
i ok - ne moras vise da potenciras, svima je jasno da nisi u srbiji i da tu gde si uzivas ko carica, maze ti tabane, a ne ko ove jadne imigrante sto lupaju po glavi. evo skidam kapu (koju ne nosim)... „ti si moj idol... ajde sad idi, radimo”
+0 / -0
0
Amazonka
18. јун 2012. у 01.31
Vidim da ovde lepo komunicirate i bez mene, i ogovarate me „iza ledja”.
Dobre, „stare” navike... (Ovo je vise iz „zezanja” napisano, nego sa namerom da budem sarkasticna.)
Nemam nameru ni da se pravdam zašto sam otisla iz Srbije, napisacu za sada samo to da sam tamo dozivljavala takve nepravde i ponizenja od kriminalaca koji su „privatizovali” firme (nemaju ni zavrsenu srednju skolu, a pokupovali su razne firme, pa i bivše državne veterinarske stanice i radnike u njima tretiraju gore nego robove), a ni privatnici-kolege često nisu bolji! Toliko mi se sve smucilo (i ne samo to, nego mnogo toga drugog), da ni u najgoroj nocnoj mori ne želim tamo da se vratim.
Nisam bogata, ali nisam ni „jadnica”, jer radim mnogo i vredno, i svakako sam doprinela i doprinosim svakoj firmi u kojoj sam radila ili radim. Dakle, ne plasim se ma kakvog posla, i nisam lencuga. Takođe stalno unapredjujem svoja teoretska i prakticna znanja. A ono sto sam dozivljavala u toj klinici bez dileme spada u neke od vrsta mobinga. Ima mnogo detalja koje nisam navela, niti nameravam da ovde sve javno iznosim.
+0 / -0
0
Amazonka
18. јун 2012. у 01.35
Ponavljam da je na drugom poslu na kome radim potpuno drugacija atmosfera i ne primecuje se bilo kakva diskriminacija na osnovu zemlje porekla, jer tamo su skoro sve imigranti, „ovdasnji” su veoma retki.
+0 / -0
0
Amazonka
18. јун 2012. у 01.40
Alti,
Ne znam o co-op programima. Ako te ne mrzi, napisi nešto o tome.
Još uvek „merim” na koju stranu da se denem, jer ima me i u zdravstvu, a to, kako vidim, u Kanadi se trazi znatno vise nego u oblasti veterinarske medicine. Doduse, lepse je raditi sa zivotinjama - to iz iskustva pišem. Umem i sa ljudima, a u zivotu sam radila svasta, neću ovde umreti od gladi.
+0 / -0
0
precious
18. јун 2012. у 09.41
ja ne znam u kojoj Kanadi alt živi ali ovdje bez PROTEKCIJE nema da dobijes psoao ni u Mekdonadsu. I tu će prednost ima brat klinca koji je već unutra. ecc kriza odavno traje, provincija Alberta je još u najboljoj sitaciji ali pouzdano znam ni je i tamo veza pri zaposljavanju potrebna(naročito ako trazis psimeniji posao pa i sa isustvom)
ovdje(bar u mom gradu u Ontariju) se dovodi i Kunto i Panto na izmišljne pozcije, high school drop outs, koji nemaju dvije cuke u glavi, priucavaju ih i obucavaju,drugi vuku za njih a oni deru platu.supervajzore otpuste u jednoj firmi zbog nesposobnosti, oni dobiju još bolji posao u drugoj..
što se tiče postavljacice teme, ostalo je nedefinisano je li ona doktor veterine ili tehicar. ako je doktor, poslodavac je naravno iskoristio znanje koje je na mnogo vecem nivou od jedneg kanadskog tehicara pa je zapsoslio(ali čim je nasao jevtiniju radnu snagu nogirao). ako nije doktor, u tom trenu mu je trebao neko jer kao sto rekoh u Alberti posla ima..
previse je supacki reci„ona tu sansu nije iskoristila” jer je ocigledno da je otpustena samo iz razloga stoje poslodavka nasla nekog ko će raditi za manje para.(8 mjeseci joj nije smetao njen engleski, sad kad je skola gotova, odjednom ne razumije rijeci) to je ono sto ti je prof. Gale rekao, alglosaksonsi mentalitet pokodnirenog srbina.garanturjme da će svaki srbin koji dodje u ovu zemlju dati vise od sebe i biti posteniji radnik od bilo kog kanadjanina. zato ljudi i zapsosljavaju„ svoje” i vrlo rijetko se pokaju.od tipova poput tebe kome nas covjek dodje na vrata za pomoć a ovaj ga gleda s visine i draži mu je Kandanin,mi je muka.
što se tiče skole,za master degree treba prvo bachelor diploma koj uako ova ima prvo mora da nostrifikuje. potom joj treba student loan da plati 4 godine skolovanja najmanje i da se dobro zaduzi jer s part time psolom s kojim i sad jedva živi ne može platiti skolu i prezivjeti.
za ovu gospodju sto bi u stilu svog nika htjela nešto da se svadja, nek procita pazljivo postove prije nego pocne da optuzuje. fino piše i to dva pita da amazonka ne želi u Srbiju ni za zivu glavu jer poslodavci mltretiraju, da svi rade kao robovi bez palta i doprinosa(ja sam mislial da se u Srbiji ne radi uopste?!)e sad će u kanadi da vidi šta je robovlasnistvo i kako se živi na ivici egzistencije sam u tudjoj zemlji. FYI ja u ovoj zemlji radim kao stoka. imam i nasu i njihovu diplumu VSS a radim tezak psoao koji nije ni blizu mojim kvalifikacijama. i pogodi šta još, 90% imigrnata je u istoj situaciji kao i ja. ako to za 20 godina koliko ste ovdje niste naucili, nešto nije redu s vasim mozgom!!
+1 / -0
+1
aLti
(MCP, MCSE, MCSA)
18. јун 2012. у 14.07
Co-op programe imaš na svim fakultetima na Master studijama. Svrha co-op programa je da istovremeno studiraš i radiš tj. da imaš i praksu. Pravilo je da svaki co-op program traje po 3 meseca, pa tako možeš da se prijaviš na 4 co-op programa godišnje. Znači praksu dobijaš direktno preko fakulteta, u nekoj firmi. U 90% slučajeva ta firma nakon završetka co-op programa ili diplomiranja nudi i stalan posao, znam popriličan broj ljudi koji su tako dobili svoje prve poslove, koje inače nema šanse da bi dobili preko oglasa ili jobhuntera. Co-op programi su dostupni samo na Master studijama, nema nikakve potrebe da uzimaš student loan, ovo što Precious priča su gluposti. Na PhD studijama nema co-op programa, ali zato ima Research Assistantship i Teching Assistantship, bez kojih maltene ni ne možeš da upišeš doktorske studije. Učesnici co-op programa na Univezitetu u Otavi dobijaju oko $30.000 godišnje, dok za prethodno pomenute RA i TA dobijaju po $20.000. Ko uspe da upiše doktorske studije, automatski dobija dodatnih $18.000 godišnje od Univerziteta. Ne znam koliko drugi fakulteti daju, ali sigurno možeš da pogledaš preko neta.
Zašto bi htela na Master studije u Kanadi? Zato što nakog toga veoma lako dolaziš do posla. Ljudi ovde očekuju da znaš da radiš to čime se baviš, a ne da se učiš kod njih u firmi. Master studije su zato idealne, plus provereno dobijaš ulaz na mala vrata kod nekoliko većih kompanija, plus malo popraviš engleski jezik, itd. Ovde sve ima svoj redosled, kad te prime u firmu prvo ti daju posao na najnižem nivou, pa koliko se dobro pokažeš, toliko i napreduješ. Na veće nivoe unutar kompanije uvek zapošljavaju ove sa nižih nivoa (kao nagradu za dobar rad), gotovo nikad autsajdere.
Ti nisi iskoristila šansu, jer si trebala da ostaneš u toj firmi do kraja, tj. da pristaneš na manju platu ako treba. Zašto? Kao prvo, imala bi referencu za sledeći posao, koju ti sada poslodavac sigurno neće dati. Drugim rečima, sada ti je teže da dođeš do novog posla, jer ovde MNOGO CENE reference, ponekad čak i više nego diplome. Drugo, Employment Insurance važi i za poslove na određeno vreme, dakle da si ostala još 3-4 meseca u toj firmi, po završetku ugovora na određeno vreme dobila bi puno para od osiguranja (EI nije isto što i welfare).
Diplome ne treba da nostrifikuješ, to je bilo nekada davno, opet kažem ovo što Previous govori su neke babine priče iz prošloga veka. Automatski su priznata sledeća četiri Univerziteta iz Srbije, kao i svi njihovi fakulteti: Beogradski, Novosadski, Niški, Prištinski. Ako si završila privatni fakultet, treba da skineš akreditaciju sa sajta fakulteta (koja je izdata na srpskom jeziku) i da je pošalješ našoj ambasadi na prevodjenje, oni će je proslediti na Univerzitet u Kanadi i gotova priča. Od kada je Srbija prešla na Master sistem studiranja, nostrifikacije više nisu potrebne.
Ono što može da ti se desi, je da ti ne priznaju sve ispite zbog razlike u programima, pa da zatraže da polažeš i neke diferencijalne, ali to ne bi trebalo da ti bude problem. Ovde u Ontariju imaju nestašicu lekara i medicinskih sestara, masera i sličnih zanimanja, tako da je najmanji problem da se nađe posao, ako imaš diplomu i odgovarajuću licencu (državni ispit). Evo kod mene u gradu, u bolnici već godinama traže lekare ali jednostavno ne mogu da ih nađu, slična je situacija u mnogim manjim gradovima širom Kanade...
+1 / -0
+1
prof_Gale
(manager)
18. јун 2012. у 14.42
Meni su najsimpatichniji likovi koji pochnu diskusiju sa Ovde bre mora da se radi ...Pa naravno da mora bre da se radi. Kanada se vracha u vreme 30tih proshlog veka. Znachi rad, rad i samo rad za sitnu kintu, part time da ti ne placaju benefite sa stalnom pretnjom da će da ti ukinu radno mesto. Satnice su smeshne a tek će postati josh smeshnije. Kanada je josh raj samo za likove iz mrachnih rupa Vijetnama, Filipina, Bangladesha, Indije, Kine (unutrashnjost mrak), Somalije, Etiopije...
Struchnost na poslu je zadnja stvar ako si rođeni beli Kanadjanin i imash vezu za posao. Uostalom vechina poslova u Kanadi je srachka. Menadjment ovoga i onoga ustvari prodavanje muda za bubrege. Tu i tamo postoje struke u kojima mora da znash znanje jer ne mogu da izvezu posao u Kinu i Indiju pa mora nemko da zna da im se most ne bi srusio na glavu ili vishespratnica. Sve ostalo je ziva k*ita.
da sam na tvom mestu cinkario bih ovog anglosaksonskog hohtaplera Labor relation boardu ili bih se obratio zaduzhenima za proveravanje diskriminacije na osnovu jezika. To je ovde u ovoj lepoj i kurturnoj zemlji srećhnih ljudi ilegalno. Pa neka je propitaju.
+0 / -0
0
precious
18. јун 2012. у 15.19
znaci, doletis iz Srbije i samo se upises na Masters i daju ti $30.000? A doktor medicine možeš postati skoro pa preko noći!
stvarno bih voljela da je tako i želim ti da uspijes u tome. ja sam prije 10ak godina pokusala da upisem Masters iz Pol. Science, trebalo mi je dosta preduslova i dobar prosjek i morala sam sve da platim. na kraju sam odusatala i zavrsila teacher's College s cijom diplomom mogu da obisem dupe jer u mom gradu na posao ceka preko 2000 nastavnika. Jedino da se selim u Albertu ali to mi nije opcija.
Sve najbolje..
+0 / -0
0
Amazonka
18. јун 2012. у 15.29
Precious,
Ako te bas zanima, imam zavrsen veterinarski fakultet i visu medicinsku skolu u Srbiji. Ali za obe profesije ovde traže licence, polaganje vise ispita i razne druge uplate, sto je poprilično skupo i dugo traje.
Zato ovde radim na nizim poslovima, a u pomenutoj veterinarskoj klinici radila sam kao Animal Health Technologist (sto je isto sto i vet. tehnicar) i kao Veterinary Assistant (obe pozicije su bile pomenute u mom ugovoru, potpuno neprecizno), ali sve ukupno, nisu me tamo angazovali samo na strucnim poslovima nego vise na poslovima koji ne odgovaraju uzem strucnom angazovanju. U poslednje vreme ni ostale zaposlene radnice u toj maloj klinici nisu zadovoljne atmosferom na poslu, a sve je pokvarila sama vlasnica, koja je postala veoma napeta, nervozna, i sa sigurnoscu mogu da tvrdim da sama ne zna šta hoće, posto me je ucenjivala sa kontroverznim i potpuno suprotnim izjavama. Inače, ona potice iz bogate porodice i veliki je snob, to nisam samo ja primetila.
U sustini i za vet. tehnicare ovde traže licencu, pa u principu ne mogu svugde da tražim posao ako nemam licencu ni kao tehnicar.
Što se tiče druge, medicinske diplome, ni to ne mogu regularno raditi ovde bez licence, pa trenutno radim po domovima kao nursing attendant. Tu je moje znanje engleskog vise nego dobro prihvaceno, a moram sve vreme da pricam i sa pacijentima, i sa kolegama. Tamo rade uglavnom imigranti i mnogi od njih tako loše pricaju engleski, da ih je teško razumeti.
Paradoksalno je to da sam otpustena iz vet. klinike gde sam radila sa zivotinjama, a zivotinjama je svejedno kojim jezikom govorim - i tamo moje znanje engleskog nije bilo prihvaceno, dok na poslovima u zdravstvenim ustanovama za ljude kažu da odlično znam engleski! To je ocigledan dokaz da to nije bio pravi razlog otkaza u klinici, nego finansijski interes i zelja da me plate manje ili da umesto mene rade studenti za manje plate.
Inače, ja sam upravo u Alberti.
+0 / -0
0
Amazonka
18. јун 2012. у 15.32
Alti,
Hvala mnogo na odgovoru.
Međutim, informisala sam se i znam da mi ne priznaju diplome iz Srbije i da moram da polazem dodatne ispite radi sticanja licence u bilo kojoj od tih profesija. Takođe, ni na Masters ili doktorske studije ne mogu ići bez prethodnog koraka, a to je priznavanje mojih diploma ovde, polaganja svih potrebnih ispita i placanja svih tih velikih troskova...
Pogledaj gore odgovor za Precious, tamo sam to opisala.
+0 / -0
0
Amazonka
18. јун 2012. у 15.34
Prof Gale,
Citat: „da sam na tvom mestu cinkario bih ovog anglosaksonskog hohtaplera Labor relation boardu ili bih se obratio zaduzhenima za proveravanje diskriminacije na osnovu jezika. To je ovde u ovoj lepoj i kurturnoj zemlji srećhnih ljudi ilegalno. Pa neka je propitaju.”
To je ranije trebalo da znam, verovatno bih to i uradila. Ovako, ona sama je umislila da je u pravu i zezace posle nekoga drugog. Nije naucila lekciju šta sme da radi a šta ne.
+0 / -0
0
precious
18. јун 2012. у 15.39
ma odmah sam vidjela da si neka pismena:) pokusaj ovo sto ti je Alt preporucio i još jednom, želim ti mnogo uspjeha!
ako ti se svidja „nursing” tj. da radis u bolnici kao medicinska sestra sto je mnogo, mnogo bolje nego kod nas jer jedna Registered Nurse ima mnogo veca ovlastenja i laksi posao od recimo naše med. sestre, to ne bi bilo loše ispolagati(neke moje prijatlejice su upravo to uradile iako imaju samo srednju med. skolu) doduse nisu uspjele da dobiju full time pozicije jer bolnice ne žele da placaju beneficije ali imaju dosta sati i odlično su placene.možda je u Alberti drugacije.
Veterina je isto haos, ako bi dobila njihovu licencu bila bi na konju. imaš mnogo izbora, samo treba dobre volje i upornosti. i javi se logiku, nije lako biti sam u ovoj državi,to ja iz iskustva;)
pozdrav
+0 / -0
0
precious
18. јун 2012. у 15.40
u isto vrijem smo kucale. vidim da si ipak dobro informisana i da se nije mnogo promijenio od prije 10ak godina..
+1 / -0
+1
Amazonka
18. јун 2012. у 16.43
Precious,
Hvala na savetima i drago mi je da je kod tebe ipak preovladao pozitivan „ton” pisanja prema meni. :-)
Logik je moj „stari” internet prijatelj, znamo se na taj način od pre vise (nekih desetak) godina, samo smo se u nekoliko poslednjih godina malo „izgubili” na internetu i nismo se nalazili. :-)
Još uvek „vagam” na koju ću stranu po pitanju daljih poslova. Najviše volim rad sa zivotinjama, ali to se manje trazi nego nursing poslovi u medicini. Opet, pada mi na pamet da možda zavrsim kurseve za rad u EMS, i to se dosta trazi...
Moram dobro razmisliti šta ću dalje, a u međuvremenu ne smem da dozvolim da me još neko od poslodavaca ponizava na način kako je to uradila vlasnica klinike, na koju se odnosi cela ova diskusija.
+0 / -0
0
Azdaya
(bedno piskaralo)
18. јун 2012. у 23.46
amazonka, poslala sam ti email na adresu koju si ostavila...
+0 / -0
0
Amazonka
18. јун 2012. у 23.48
U redu, hvala.
+0 / -0
0
Maka541
(ja)
19. јун 2012. у 01.11
Pogledaj ovde za dobijanje licence za practical nurse, ja sam se bas nedavno raspitivala za rodjaku i ako imaš visu medicinsku iz Srbije mislim da bez problema možeš dobiti licencu, ako želiš da se bavis tom profesijom a ne veterinom
http://www.bowvalleycollege.ca/programs-and-courses/health-care/practical-nurse-programs/practical-nurse-di...
oma-for-internationally-educated-nurses.html
to je koledz u Kalgariju.
Što se tiče EI, ako ostvaris pravo na to možeš imati dodatni posao ali primanja od tog drugog posla ne mogu preci 40% od EI primanja. Kad ostvaris pravo na EI možeš posle dobiti neku finansijsku pomoć za doskolovavanje.
+0 / -0
0
Maka541
(ja)
19. јун 2012. у 01.15
prekinuo se link, idi na ovaj sajt
http://www.bowvalleycollege.ca/
pa na programe - health, pa practical nurse program pa onda na internationally educated nurses
+0 / -0
0
precious
19. јун 2012. у 10.06
vjerujem da ćeš nešto naći, Alberta je još i najbolja u Kanadi što se tiče poslova.
ja bih ipak opet provjerila Altov prijedlog o Master studijama.Idi na web site nekog od Univerziteta i pod Graduate school vidi šta nude. posalji email i trazi informacije. Srećno!
+0 / -0
0
Amazonka
19. јун 2012. у 19.52
Zahvaljujem svima na veoma korisnim informacijama, zaista će mi pomoći!
:-)
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
20. јун 2012. у 03.58
Zbog prirode svog posla, znam dosta o ovom, pa da pokusam da napisem nekoliko primjedbi.
Koliko god se čini da je ovde što se tiče posla i zaposljavanja opsta ludnica i poslodavac može da radi šta hoće bez ikakvih posljedica, to ipak, na sreću, nije istina. Za razliku od Amerike, gdje je u vecini država zaista totalni Divlji Zapad, što se tiče odnosa na poslu, Kanada je nešto civilizovanija.
Prije svega, da se razumijemo, poslodavac ima pravo da te otpusti kad hoće. Ali, to mora da uradi na način koji ne povrijedjuje zakon o standardima zaposljavanja, koji svaka provincija u Kanadi ima. Ovi se zakoni, ponekad i drasticno, razlikuju od provincije od provincije, i svi su na raspolaganju na internetu. Ja živim u Ontariju, pa mogu reći da sam do u detalje upoznat sa zakonom ovde.
Da napomenem, ovi zakoni uglavnom ne pokrivaju sve aspekte „unionized” poslova, koji uvijek imaju i bolje uslove od onoga sto je napisano u zakonu.
Za poslove koji nisu „unionized”, važno je zapamtiti da kad god imaš posao uvijek postoji ugovor, čak i ako nije pisani. Naime, to tako tretiraju kanadski sudovi kad dodje do sudskih sporova između zaposlenih i poslodavaca. Ovi „wrongful termination (dismissal) slučajevi nimalo nisu rijetki.
Osnovni princip je da sto duže radis u jednoj firmi, sve su ti veca prava, ukljucujuci i prava kad dodje do toga da izgubis svoj posao, da li zbog opravdanih razloga (firma u gubitku, mora da smanjuje broj zaposlenih) ili, sto normalan covjek smatra za neopravdane razloge (sef te ne gotivi zato što si brza i efikasnija u poslu od ostalih. Vjeruj mi, i ovo se desava).
Kada imaš pisani ugovor, nikad ga ne potpisuj ako nisi potpuno sigurna šta svaka riječ u tom ugovoru znaci. Znam da to mnogima nije na pameti kad pocinju posao, ali jednog dana kad dodje do gubljenja posla i ako zavrsis na sudu sa poslodavcem, svaki ugovor i ostali papiri koja si potpisala imaju veliki značaj.
Već sam rekao, poslodavac može da te otpusti kada hoće. Jedino pitanje koje se postavlja koliku otpusninu mora da ti da kada te otpusta. Minimalne sume su napisane u zakonu o zaposljavanju tvoje provincije. Ako, ipak, stvar dodje do suda i možeš da dokazes ”wrongful dismissal„, sudije na civilnim sudovima se ne rukovode napisanim zakonom nego ”common law„ praksama, i ta odsteta može da bude mnogo veca. Visina odstete zavisi od specificne situacije. Ja lično znam za covjeka koji je dobio dvogodisnju platu na sudu (to je mislim i neki maksimum koji sudije propisuju i nije bas često, ali je moguće) i sve troskove sudjenja placene.
Ali, to su veoma komplikovane stvari, i zavise od slučaja do slučaja, od mnogih faktora vezanih za tu specificnu situaciju. Ako bilo ko razmišlja da tuzi svog poslodavca, prije svega gledajte da se obratite advokatu, jer on može procijeniti da li imate slučaj koji pobjedjuje ili ne. Ako izgubite na sudu, može se desiti da placate troskove sudjenja svom bivšem poslodavcu, a to može finansijski da vas unisti. Ali, ako imate pobjednicki slučaj, onda ne treba odustajati, jer kakvi smo ljudi ako sami sebi ne stitimo.
Uostalom, kad imate pobjednicki slučaj, u 90% slučajeva poslodavac će da se dogovori sa vama oko odstete i prije nego sto stvar dodje do sudjenja.
Drugi način da zastitis svoja prava je da se obratis provincijskom Labour Board, ili kako se već zove u svakoj provinciji. Oni mogu da donesu presudu samo na osnovu napisanog zakona o zaposljavanju. Dakle, ništa ”common law„, samo ono sto je napisano i odsteta je novcana. Ne možeš istovremeno da ides pred Labour Board i civilni sud, moras se odluciti za jedno.
Treci način da zastitis svoja prava je ako ti se desi da si otpustena sa posla i ako je poslodavac povrijedio tvoja ljudska prava. Samo, ”ljudska prava„ nisu ono sto ja ili bilo ko drugi misli da su ljudska prava, nego ono sto stoji u zakonu Kanade. Niko ne smije da te diskriminise zbog tvoje boje koze, vjerovanja, religije, itd itd. Ako te neko otpusti zato što ne govoris engleski, to nije povreda ljudskih prava, ali postoji mogućnost da je ”wrongful dismissal„.
Što se tiče ljudskih prava na radnom mjestu, ovdje, u Ontariju, zalbe takve vrste se razmatraju ispred Ontario Human Rights Commission. Ne znam kako je u drugim provincijama.
Ova komisija je jedina u Kanadi koja može narediti poslodavcu da te vrati na posao, ako su prilikom tvog otpustanja povrijedili tvoja ljudska prava. Naime, ni civilni sudovi ni Labour Boards ne mogu narediti poslodavcu da te vrati na posao. Oni se samo bave novcanom odstetom. Izuzetak je Kvebek, gdje sudovi mogu narediti poslodavcu da te vrati na radno mjesto ako je dokazana ”wrongful dismissal„.
Sve najbolje u Kanadi i nije bas toliko crno kao što se čini što se tiče prava radnika, ali moglo bi i bolje.”
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
20. јун 2012. у 04.20
Još nešto, kad dobijes posao, obavezno vodi privatni dnevnik.
Na kraju svakog radnog dana, zapisi, sa sve datumom, sve ono sto ti se dogodilo a sto mislis da je značajno za tvoje poslovne odnose. Obavezno napisi, citiraj, šta ti je direktni nadredjeni rekao što se tiče posla, šta si ti odgovorila, itd. itd. Ne ustrucavaj se da zapises i odnose (i razgovore) ostalih zaposlenih sa nadredjenim i tobom, ako mislis da to može biti važno.
Ovo pocni da vodis od dana kad imaš prvi intervju sa svojim poslodavcem.
Ovo ne bi smjelo da ti oduzme vise od pet minuta svaki dan, a može da bude vrlo bitno. Tako ćeš vjezbati i pisani engleski. :)
Ne treba ni zaboraviti da vecina poslodavaca danas ima dosijee (ne znam bolju nasu riječ) svih zaposlenih i da ti imaš zakonsko pravo da zahtijevas da vidis svoj dosije i da iskopiras sve sto ima u tom dosijeu.
Sto si duže zaposlena na jednom mjestu, ove stvari postaju sve vaznije i vaznije. Sad, ne kažem da svaki dan zahtijevas da vidis svoj dosije, nego, ako stvari postanu napete, onda možeš i to da koristis.
Tokom radnog odnosa, pazi šta potpisujes, pogotovo stvari koje se ticu tebe, kao sto je, naprimjer, Employee Handbook, Performance Assessment, itd. itd. Ako imaš prigovora na svoj Performance Assessment, zahtijevaj da se ti prigovori stave kao dodatak tom dokumentu. Nikad ne potpisuj ništa sa čim se u potpunosti ne slazes. Dodaj svoje primjedbe napismeno, i ako ti taj dokumenat tako odgovara onda potpisi.
Ovo se sve može raditi i profesionalno i pristojno i nema potrebe da izazove neprijatne odnose sa tvojim nadredjenim (poslodavcem).
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
20. јун 2012. у 04.46
Još.
Prilikom otpustanja, poslodavac ne mora da da nikakav razlog zašto te otpusta. Da bi se izvukli od placanja bilo kakve otpusnine, nerijetko će pokusati da se vade na „just cause for dismissal”, ali to dokazati na sudu je veoma teško, osim ako nije ocigledan slučaj, recimo, da nekog svog kolegu mlatnes tastaturom po tintari. :)
Ja lično sam vidio slučaj da je sud odlucio da alkoholizam radnika nije sama po sebi „just cause for dismissal”, jer sve vise sudija na to gleda kao ovisnost, pa, kao i svaka ovisnost, je blazi oblik invaliditeta, te su zbog toga sudije veoma oprezne da to ocijene kao „just cause for dismissal”. Sve naravno zavisi od specificnosti svakog slučaja.
Recimo, ako firma ne posluje dobro i mora da otpusta radnike, to pred sudom nije „just cause for dissmissal”, i ti poslodavci moraju da plate otpusninu otpustenim radnicima, čak i ako gube novac.
Nekompetencija radnika nije sama po sebi „just cause for dismissal”, jer da bi to dokazao na sudu, poslodavac će morati proćikroz pakleno ispitivanje da to dokaze, pogotovo za radnike koje duže rade.
Izuzetak su radnici na probnom periodu (tri mjeseca, uobicajeno), koji mogu biti otpusteni bez ikakvih posljedica i sa bilo kojim razlogom, osim, naravno, zbog razloga koji krse ljudska prava.
+2 / -0
+2
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
20. јун 2012. у 05.18
A sad malo oko tvog konkretnog slučaja. Da se ogradim, samo advokat koji sve papire oko tvog zaposljavanja može da procita, može da da pravno mišljenje. Ovde na diskusiji samo razgovaramo o generalnim stvarima.
Sve, naravno, zavisi od toga sto je napisano u tvom ugovoru. I pored toga sto je (ako je) ugovor ogranicen na jednu godinu i jasno oznacava kad pocinjes a kad zavrsavas da radis za tog poslodavca, treba se uvijek sjetiti da nije nezakonito prekinuti ugovor, ni sa tvoje ni sa poslodavceve strane.
Ali to prekidanje ima svoje posljedice, koje mogu biti izlistane u ugovoru, ali ne moraju.
Ako u ugovoru stoji da poslodavac može da prekine ugovor kad hoće bez ikakvih posljedica, i ti to potpises, onda će se sud drzati toga. Ali, ni to nije tako jednostavno. Svaki ugovor se u cjelini razmatra pred sudom i postoji milion tehnickih razloga kako cjelokupan ugovor ili neki njegovi djelovi mogu biti oboreni pred sudom.
Recimo, ako si potpisala radni ugovor NAKON početka radnog odnosa, sve su prilike da sud neće prihvatiti taj pisani ugovor kao validan. A onda su velike sanse da ćeš dobiti moguću sudsku parnicu. Ugovor MORA biti potpisan PRIJE nego sto pocnes da radis.
Drugi primjer, iz tvog konkretnog slučaja, ako prije nego sto si dobila posao niko nije ni pomenuo da ti je engleski slab, i u ugovoru ne stoji ništa o tome, i onda odjednom pocnu da se zale zbog tvog „slabog engleskog jezika”, to je da ti kažem jedan opsti bullshyt. Ta bi se stvar mogla okarakterisati kao „constructive dismissal”.
„Constructive Dismissal” je situacija kada poslodavac mjenja uslove tvog zaposlenja bez tvoje saglasnosti. I tu mislim na apsolutno sve uslove. Recimo, ako te „demote” (kako mi kažemo „demote”?), a ti se ne slozis sa tim, to je constructive dismissal. Bukvalno to znači da su poceli proces tvog otpustanja mjenjajuci uslove tvog rada (ukljucujuci smanjenje plate), ali ne žele da te otpuste jer će snositi finansijske posljedice. U tom slučaju, radnik ima dvije opcije;
1) Da prihvati, napismeno ili precutno, nove uslove.
2) Da da otkaz i da poslodavca tuzi. „Constructive Dismissal”, ako se dokaze na sudu je isto sto i „Wrongful Termination”.
U tvom konkretnom slučaju, veoma kratko si radila na tom radnom mjestu, i ugovor ti je bio kratak, tako da ti se ne isplati da ih vodis na sud. Ali je moguće da ih preko Labour Board možeš natjerati da ti isplate 4 mjeseca preostala na tvom ugovoru. Ponavljam, ovo može pravilno da ocijeni samo osoba koja se razumije u ugovore i koja može da tvoj ugovor procita. Svejedno, Labour Board solucija te ne bi vjerovatno mnogo kostala (ako uopste ista).
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
20. јун 2012. у 05.38
Sorry, Labour Board ne može da razmatra ugovore, nego samo zakon o zaposljavanju i njegovo postovanje, ukljucujuci Termination i Severance Pay. Ako u relevatnom zakonu Alberte ima neka tacka koja pokriva tvoju specificnu situaciju, a poslodavac to nije ispostovao, e onda to može da se naplati.
Ali, posto me nervira način na koji su te otpustili, dodatno sto bi ja vjerovatno uradio je;
Napisao bi im pismo, po mogućnost i sa potpisom advokata, u kojem bi tražio da mi isplate preostala četiri mjeseca koja su predvidjena ugovorom i sve to zapaprio sa raznim citatima zakona, itd. itd.
Gledaj, moje generalno iskustvo govori da radnik, pogotovo oni sto duže rade na jednom mjestu, ako je dovoljno uporan i ima pravog savjetnika, uvijek može istjerati svoje pravo sa poslodavcem, posto poslodavci, mada mocniji i sve oprezniji, ovdje uvijek pogrijese u nečemu na cemu padnu, prije ili kasnije.
Sad, ti si na ovom poslu bila kratko, i vjerovatno sve nije vrijedno sekiranja i komplikacija, ali za ubuduce treba nauciti da profesionalan odnos ne podrazumijeva samo da ti radis najbolje sto možeš za svoje poslodavce, nego podrazumijeva i da te tvoji poslodavci tretiraju na ispravan način, za vrijeme tvog rada, a i u situacijama kad moraju da te otpsute, inače mogu da snose posljedice.
Želim ti sve najbolje tokom tvog skolovanja, i slazem se sa onima koji su te savjetovali da ti je to najbolja opcija ovde za početak.
Neću vise pisati. :)
+0 / -0
0
Maka541
(ja)
20. јун 2012. у 10.52
Hm, ne znam bas da li moraju da joj daju novac pri otpustanju, znam da moraju da joj daju record of employment i sa tim treba da ode u service Canada da aplicira za EI.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
20. јун 2012. у 11.24
Po zakonu o poslovanju u Ontariju, ako poslodavac nema „just cause” (pravedan razlog) za otpustanje;
Svaki zaposleni mora da dobije Termination Notice, znaci obavjestenje da ti se prekida radni odnos. Ovo mora da se da minimum dvije nedelje unaprijed, s tim da vremenski rok se povecava za jednu nedelju do maksimum osam nedelja. Za to vrijeme, otkad ti daju obavjestenje od stvarnog prekida radnog odnosa, poslodavac je duzan da te zaposljava pod potpuno istim uslovima isa istom platom i beneficijama.
Ako ti poslodavac ne da ovo obavjestenje, duzan je da ti plati novac (i beneficije) koji bi zaradio da su ti dali Termination Notice po zakonu.
Plus
Ako radnik koji radi za poslodavca preko pet godina i ako firma ima platnu listu koja prelazi 2 i po miliona godisnje;
Prilikom otpustanja, radnik ima pravo da dobije Severance Pay koji je jedna nedelja redovne plate po godini zaposlenja, do maksimuma od 25 nedelja.
Ponavljam, ovo je samo minimum po zakonu. Ako se desi da se ide na sud, i dokaze se da je radnik bio „wrongfully terminated” onda sudije imaju pravo da odrede Severance Pay za koji oni smatraju da je pravedan. Tu se uzimaju u obzir mnogi faktori da se odredi odsteta.
+2 / -0
+2
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
20. јун 2012. у 11.30
Samo da napomenem, ako poslodavci ne isplate ove gore zakonske minimume svojevoljno, to je već automatski „wrongful termination”.
Još jedna stvar, kad vas otpustaju sa posla ne prihvatajte i ne potpisujte nikakve na brzinu skovane uslove otpustanja, prije nego sto ste potpuno sigurni šta potpisujete.
Pravo na zakonske minimume ne može ponistiti i oduzeti nijedan ugovor i potpis, ali sve ostalo na sto možda imate pravo može.
+0 / -0
0
Amazonka
20. јун 2012. у 19.40
Za „Dolazivrijeme”,
Zaista sam zahvalna na detaljnim objašnjenjima raznih mogućih situacija prilikom zaposljenja, na poslu i prilikom raskidanja radnog odnosa. Tvoji saveti su zaista dragoceni!
U međuvremenu sam pokrenula proceduru za EI, ali oni će sigurno kontaktirati spornog poslodavca, i vlasnica te klinike će napricati laži, to je sigurno. (Ostale radnice klinike bile su svedoci onoga sto mi se desavalo tamo od strane vlasnice, ali zbog straha od gubitka posla ne verujem da će i jedna reci bilo šta meni u prilog.)
Razgovarala sam i sa agentima u Labour Board, ali njih zanima smao finansijski aspekat i ništa vise - da li su mi isplacene sve plate, regres za godisji odmor (to se tako zove tako „kod nas”, ne znam kako se to ovde zove) i jednu nedelju nakon prestanka radnog odnosa. Na ovo poslednje još cekam, i po ovima u Labour Board, sve je u redu... a nije.
Svakako ću otici i u Humane Rights Commission, ali nije mi poznato šta oni mogu da urade u Alberti. Što se tiče vracanja na takav posao, to svakako ne dolazi u obzir.
Po svoj prilici pokretanje sudskog postupka za posao koji je trajao nekoliko meseci, nije vredan truda i novog stresa.
U mom ugovoru o zaposljavanju stoji da moj ugovor može biti kraci od navedenog, međutim, nisma dobila nikakvo pisano upozorenje ili obavestenje pre nego sto je to učinjeno, tako da je sam raskid napravljen naglo i bez najave.
Predlog o vodjenju dnevnika o desavanjima sa posla je svakako veoma koristan, jer ne znamo kada nam mogu zatrebati detalji nekih situacija i dogadjaja.
+0 / -0
0
Amazonka
20. јун 2012. у 19.45
U mom ugovoru o radu stoji i ova recenica:
„The employer retains the right to terminate the contract of employmen for just cause as outlined under the Alberta Employment Standards Code.”
Ono sto mene sada brine, to je kakve su posledice takvog nekorektnog raskida ugovora i laznih optuzbi prilikom trazenja sledećeg posla u istoj profesiji?
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
20. јун 2012. у 23.39
Da razmotrimo prvo situaciju sa EI.
Ako si dobila Record of Employment (ROE), na tom papiru mora stojati razlog, napisan od poslodavca, zašto si izgubila posao. Ukoliko formulacija, po tvom mišljenju, nije tacna, to treba odmah da navedes kad podnosis molbu za EI. Ukoliko nisi dobila ROE, ja bih ti savjetovao da ga trazis od poslodavca. Svejedno, ako radis EI online, tamo, na tvom profilu, će biti elektronska kopija ROE.
Generalno govoreci, postoje dva razloga zašto bi mogli da odbiju EI bazirano na onome sto stoji u ROE. Prvi je ako je poslodavac imao „just cause” da te otpusti. EI ima otprilike istu definiciju za „just cause”, kao i sudovi.
„Just cause” nije, u vecini slučajeva, nekompetencija, ako si bila si spora na poslu, slab engleski, itd itd.
„Just cause” je ako si fizicki opasna po svoje kolege, ako si seksualno uznemiravala kolege, ako si pokrala pare od svog poslodavca, ako si namjerno unistavala imovinu poslodavca, ako si odbila izvrsavati poslovne naloge, itd. itd.
Drugi razlog zašto ti mogu odbiti EI bazirano an ROE ako si sama dala otkaz. Ako se vratis gore na moje objašnjenje o „Constructive Dismissal”, ja sam imao mnogo slučajeva gdje je „constructive dismissal” prihvacen od strane EI kao validan razlog da se da otkaz, i oni su odobrili takvim slučajevima da primaju EI.
EI je državni program, dakle, između provincija ne bi trebalo da bude puno razlika u tumacenju kad je EI odobren a kad ne.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 00.13
A sad o „laganju poslodavca” kad izdaju ROE, u kontaktu sa EI, i kad ih kontaktira tvoj buduci potencijalni poslodavac.
Prvo, sve sto poslodavac radi sa EI, a što se tiče tebe, ti imaš pravo da znaš i vidis. Dakle, ako EI nazove poslodavca da rascisti neke stvari oko ROE, oni moraju imati zapis o tome, i ti imaš pravo da vidis taj zapis, i da ga kopiras.
Svaki zapis i informaciju na osnovu kojih EI donosi odluku o tvojoj molbi, ti imaš pravo da vidis i kopiras.
Dakle, ako je poslodavac lagao, imaces tu laz crno na bijelo. Koliko god ljudi mislili da svako može da laže kako hoće bez posljedica, to nije uvijek i u potpunosti tačno. Prvo, EI je navikao na to da poslodavci lažu (ili iskrivljuju istinu) da bi bivšim zaposlenim onemogućili EI, tako da je svaka informacija posmatrana sto je pozitivnije moguće za onog koji podnosi molbu.
Drugo, laz na ROE je na kanadskom civilnom sudu je uzeta kao ekstremna akcija loše volje i može značajno da uveca odstetu koju će sudija da odredi. Akcije koje se rade „in bad faith”, čak i ako su istina mogu da naude strani koja je na sudjenju. To se odnosi i na radnike, ali pogotovo na poslodavce. Napominjem da laz (ili čak i istina koja nije neophodna) poslodavca o tebi, a sa ciljem da ti umanji sanse za EI ili drugo zaposlenje ne podlijeze samo pod civilni zakon što se tiče zaposlenja nego može podleci i pod zakon o kleveti, za što se takođe može traziti odsteta na sudu.
Iz ovih razloga, sve vise i vise poslodavaca se ustrucava da prica loše o bivšem zaposlenom, kad ih buduci potencijalni poslodavac kontaktira. Iz drugih razloga, oni se ustrucavaju da pricaju i previse dobro o bivšem zaposlenom, pa je sve vise i vise ustaljena praksa da se daju samo generalne informacije, kao od kad do kad je radio, koje je duznosti obavljao, i tako dalje i tako dalje.
Ako buduci potencijalni poslodavac kontaktira tvog bivšeg poslodavca, ti imaš pravo da trazis zapis o tom kontaktu i da ga iskopiras. Možeš direktno i da pitas potencijalnog poslodavca da li su zvali bivšeg poslodavca i kakve su informacije razmijenjene između njih.
Sa ljudske strane, ako sumnjas da neko neće govoriti dobro o tebi, onda takve firme ili osobe ne trebaš ni stavljati na svoj CV.
Možeš se usuditi i da provjeris šta će oni o tebi pricati. Nadjes prijatelja koji se može predstaviti kao osoba koja razmišlja da ti da posao, i da ih pita za „reference”. Ovo nije protivzakonito i tako možeš vrlo lako da saznaš šta da ocekujes od njih.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 00.47
„The employer retains the right to terminate the contract of employmen for just cause as outlined under the Alberta Employment Standards Code.”
Da se osvrnem na ovu recenicu. Ali, opet želim da naglasim da ne mogu da tumacim ništa sa 100% tacnoscu jer nisam procitao kompletan ugovor i ostale papire vezane za tvoje zaposlenje.
Vecina ugovora o zaposlenju ima Termination Clause, koji objašnjava na koji se način ugovor između dvije strane (tebe i poslodavca) može prekinuti.
Ova gore recenica mi lici kao da je dio jednog takvog Termination Clause. Ako je to jedina recenica u Termination Clause, onda je, na osnovu svega sto si ispricala ovdje, potpuno irelevantna za tvoj slučaj i nisu mogli bazirati na njoj prekid ugovora.
Na brzinu sam preletio Alberta Employment Standards Code, i, tipicno, jedan takav zakon ne lista koji su „just causes” da se prekine ugovor o zaposlenju.
„Just Cause” je terminologija koristena u „common law”, i kao i mnogo drugih stvari koristenih u „common law” nije napisana na papiru, nego izrazava, najprostije receno „zdravorazumske” zakljucke oko kojih su se sudije i sudovi slozili kroz vijekove i stotine i stotine sličnih parnica.
To sto ti po mišljenju tvog poslodavca ne razumijes engleski najbolje ne predstavlja „just cause”.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 00.58
I, sa velikom rezervom, jer, kao sto rekoh, nemam potpunu informaciju, ali mislim da na bilo kojem sudu u Kanadi ne bi imala prevelikih problema da naplatis preostala četiri mjeseca tvog ugovora sa ovim poslodavcem.
Plus, dodatnu odstetu, koja se uzima u obzir ako dokazes da su lagali o tebi, ako su te otpustili na nedostojan način, ako su te vrijedjali prije i poslije otpustanja, ako nisu ispostovali zakonske minimume, ako su zatezali sa izdavanjem ROE, ako su lagali na ROE, ako su buducim potencijalnim poslodavcima pricali loše o tebi, ako su na tvoj zahtjev odbili da ti daju bilo kakvo pismo koje potvrdjuje da si bila zaposlena kod njih i koje si duznosti obavljala itd. itd.
Ne moraju da ti daju Recommendation Letter, ali neko pismo koje potvrdjuje šta si radila zaista nije teško izdati.
+0 / -0
0
aLti
(MCP, MCSE, MCSA)
21. јун 2012. у 00.58
Ima jedan film gde Kevin Spejsi glumi direktora koji se izivljava na radnicima. Jedan radnik koji je 6 godina u toj firmi se pravi pametan, pa mu Spejsi kaže: „Ne budes li uradio tačno kako sam ti rekao, ne samo da ću da te najurim iz firme, nego ću takvu negativnu referencu da ti napisem, niko nikada vise neće da te primi na posao”. Znaci zamisli situaciju gde 6 godina radis u nekoj firmi, dakle to moras da stavis na svoj CV, a ta firma novom poslodavcu prica takve gluposti, da će svaki potencijalni poslodavac da te zaobidje u sirokom luku :)
Ovaj tvoj poslodavac neće morati da laže da bi te ocrnio, njega će jednostavno pitati za mišljenje o tebi i to je sve. Ako on kaže npr. da si „lenja i nezainteresovana za posao”, to je njegovo lično mišljenje, ti ne moras da se slozis sa time, niti možeš da ga sudski gonis zbog toga. A novi poslodavac ti svakako neće dati posao, kada cuje tako nešto.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 01.07
Alti, rastuci trend je među poslodavcima, kao sto rekoh, da ne iznose lično mišljenje, jer to podlijeze zakonu o kleveti.
Ako neko kaže da si lijen i nezainteresovan za posao, i ti zbog toga ne dobijes posao, na osnovu toga ga možeš tuziti za klevetu i traziti odstetu.
Na civilnom sudu braniti svoj stav „da je neko lijen i nezainteresovan za posao” je skoro nemoguća misija, čak i ako je istina. U startu si osuđen da izgubis, jer će te protivnicki advokat unakaziti rezonovanjem, a sudije su u principu naklonjene radnicima.
Ovo sve pišem ako ima i poslodavaca među citaocima.
To sto si vidio na filmu (Horrible Bosses) je Amerika, a kao sto rekoh tamo je drugacije. Tamo je zaposlenje i otpustanje „at will”, u vecini država i radnici se mogu tretirati kao poslednji otpadak.
I, na kraju krajeva, to je film.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 01.27
I ne samo da moras da branis svoj stav da je „neko lijen ili nezainteresovan za posao”, nego moras da odbranis i svoj postupak zašto je bilo toliko neophodno da to kažeš nekom drugom da bi naudio trecem licu, tj. sprijecio ga da dobije posao.
Civilni sud ne postoji da bi stitio interese tog poslodavca kojem si rekao da je osoba lijena i nezainteresovana za posao.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 01.52
I moram dodati da je i obrnuti scenario nepreporucljiv, dakle, kada bivši radnik prica loše o bivšem polodavcu i pokusava da mu nanese stetu, na ovaj ili onaj način.
To je isto tako „acting in bad faith” i na sudu se gleda veoma negativno.
Na prekid radnog odnosa se treba gledati kao na normalnu stvar, kao i na mogući legalni proces u vezi toga.
Svaka strana mora pazljivo sagledati šta može izgubiti i šta može dobiti iz jednog takvog procesa. Moje iskustvo je da su uglavnom poslodavci veoma nepromišljeni i tvrdoglavi i insistiraju da „wrongful termination” slučajevi idu na sud, da bi zavrsili sa ogromnim sudskim troskovima, koji nekad mogu biti i veci nego sto je sama odsteta radniku.
Uobicajeno, od vremena predavanja na sud do vremena sudjenja je dug proces i strane se ohrabruju da izmire svoje nesuglasice prije sudjenja i kroz kompromis. U 90% slučajeva se to i desi, i potpisuje se veoma detaljan ugovor, koji tačno određuje odnose između strana. U 100% slučajeva, obje strane se obavezuju da ne pricaju loše jedni o drugima, ukljucujuci kontakte sa potencijalnim buducim poslodavcima. Prekrsaj ovog ugovora podlijeze visestruko vecoj odsteti i ima da zazale dan da su vas ikad sreli.
Za sve one koji su dugo radili za jednu kompaniju i imaju „wrongful termination” slučaj (advokat vam to može potvrditi ili ne) i koji misle da će buduci poslodavac pricati loše o njima, obavezno gledajte da ga na ovaj ili onaj legalni način obavezete da to ne radi.
U Kanadi uvijek i samo radi kad nekoga lupate po dzepu, ukljucujuci poslodavce koji misle da su bog i batina, dok ne dodje do suda.
+0 / -0
0
aLti
(MCP, MCSE, MCSA)
21. јун 2012. у 12.56
Znam da je to samo film, ali mislim da ta komicna scena dobro ilustruje vaznost referenci, koje su u Srbiji govoto nebitne. Kada neko trazi refencu, tu uvek ima neko pitanje tipa: „da li biste ponovo zaposlili ovu osobu u vasoj kompaniji”, ako poslodavac zaokruzi „ne”, tu je gotova prica i tu ne postoje sudovi. A to buducem poslodavcu sve govori o vama kao radniku. Slazem se da poslodavac neće ići na vredjanje radnika, ali ako ne kaže ništa dobro o njemu u referenci, npr. samo potvrdi da je radnik od tad do tad bio zaposlen, to buducem poslodavcu opet govori mnogo o radniku.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 14.36
Ne znam zašto bi jedno Ne od bivšeg poslodavca govorilo SVE o osobi kao radniku. To je veoma kratkovid način posmatranja stvari, ako ste potencijalni poslodavac, i uglavnom se upotrebljava kod slabije placenih poslova, gdje buduci poslodavac trazi bilo koga, a ne strucnjaka koji znanjem i novim idejama može povecati profit njegove kompanije.
Ako tako odlucuju o vasem poslu, onda je možda i najbolje da niste dobili taj posao.
Zbog takvog nacina razmišljanja, poslodavci poslije i imaju problema sa buducim radnicima, jer svoje mišljenje baziraju na potpuno netacnoj pretpostavci da ako je radnik bio „dobar” i poslusan tom bivšem nadredjenom da će biti „dobar” i vama.
Ali, kao sto rekoh, treba razlikovati poslove gdje se trazi bilo ko ko se može uklopiti u trenutne seme na radnom mjestu i gdje se trazi onaj koji može povecati profit. Kad kažem profit, ne mislim samo na novac, nego i na povecanje ugleda kompanije i na kvalitet obavljenog posla.
Ja sam ovdje i tražio posao, naravno, kao i svi ostali, i , uslovno receno, davao ga ljudima, dakle provjeravao i reference.
Prvo, naravno, ako za referencu zovete osobu koja je bivši nadredjeni kandidata za posao u vasoj kompaniji, svima je jasno da to nije bio nikakav ravnopravni odnos. Ocjenjivati covjeka iskljucivo bazirano na rijecima nekog koji nije bio u ravnopravnom odnosu sa vasim radnikom je veoma neozbiljno, jer neravnopravni odnosi daju iskrivljena mišljenja. Rijeci bivšeg nadredjenog uvijek treba uzimati kao nadogradnju onog sto vam je potencijalni kandidat rekao na intervjuu, kad ste ga pitali zašto je izgubio prethodni posao i kad ste, ako ste imalo ozbiljni, imali priliku da ocjenite covjeka ispred sebe.
Nikad ne izbjegavajte odgovor na ovo pitanje na intervjuu, nego, bez blacenja bivše firme, objasnite situaciju kako je vi vidite, jer možda ste prilikom gubljenja posla na bivšem radnom mjestu pokazali ljudski integritet, postenje i ostale kvalitete koje vas buduci potencijalni poslodavac možda trazi kao ozebao sunce.
Mene je uvijek sokiralo kada ljudi donose sud o, recimo, socijalnom radniku , bazirano na rijecima njenog bivšeg sefa koji nije ni socijalni radnik, a nije je, najvjerovatnije nikad ni vidio kako obavlja posao sa klijentima. Uzimati zdravo za gotovo mišljenje nekoga koji misli da je boga uhvatio za jaja time sto je neki sefic/vlasnicic u nekoj kompaniji je zaista neozbiljno i neprofesionalno prema kompaniji u kojoj su vam dali povjerenje da birate nove radnike.
I tu ljudi uglavnom prave greške kada misle da im reference mogu dati samo bivši sefovi.
Referenca vam može biti svako onaj ko može potvrditi koliko ste strucni i profesionalni u vasem poslu.
Dakle, i poslovni partneri, klijenti, pacijenti, ljudi koje ste trenirali, ljudi koji su vas trenirali, čak i oni koji su vam bili podređeni, itd. itd. Lista skoro da ne može da bude iscrpljena.
Prije nego sto stavite nečije ime kao referencu, obavezno nazovite osobu, trazite odobrenje i pitajte šta bi ta osoba o vama rekla ako dobije poziv.
Eto, toliko o referencama.
Možda kasnije pišem o tome kako izbjeci nesporazume oko poslovnih ugovora, sa obje tacke gledista, i radnika i poslodavca.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 17.38
Moram da se izvinim sto koristim mnoge izraze na engleskom, ali nisam uvijek upoznat sa srpskom terminologijom za takve izraze.
A posto se i radi o legalnim stvarima, čak i da ono sto je prevedeno znaci isto ne mora da znači da u legalnoj praksi određuje istu stvar i ima istu tezinu.
Da se osvrnem malo dublje na Termination Clause u ugovoru o zaposljavanju. Normalan i logican covjek se pita, prije svega ovo;
Ako je u Kanadi dozvoljeno da te otpuste kad hoće, sa ili bez opravdanog razloga, zašto onda poslodavac uopste osjeca potrebu da stavlja Termination Clause u ugovor?
Kada imaju „just cause”, oni mogu da vas otpuste na licu mjesta i nisu odgovorni ni za šta.
Kada nemaju „just cause”, moraju da vas otpuste tako što postuju zakon o standardima u zaposljavanju, dakle moraju da vam daju zakonski odredjenu Termination Notice (od dvije do maksimum osam nedelja) i, u Ontariju, Severance Pay, ako su uslovi ispunjeni.
Ali, nijedan od ovih slučajeva nije previse komplikovan i uredjen je zakonom, dakle, na prvi pogled, nema nikakve potrebe da dodaju Termination Clause u ugovor o zaposljavanju. Čak i ako vam ne daju zakonske minimume, preko Ontario Labour Relations Board se veoma lako, relativno brzo i bez ikakvog troska to naplati, plus će poslodavac da plati kaznu.
Dakle, zašto komplikovati zivot sa Termination Clause? Jedini smislen odgovor je jer su uplaseni zbog nečega.
Ono čega su uplaseni je ako vase otpustanje dodje na civilni sud. Civilni sud je razvio „common law” formulaciju „Reasonable Notice of Termination”.
Primjer;
Ako je radnik radio kod poslodavca 10 godina, i ako ga otpustaju bez opravdanog razloga, po zakonu u Ontariju on ima pravo na Notice of Termination od 8 nedelja. Dakle, moraju da ga informisu da gubi posao za osam nedelja i da će mu za to vrijeme sve placati kao i do sada.
Isti taj radnik, pred civilnim sudom, zavisno od okolnosti, ima pravo na Reasonable Notice of Termination u trajanju od, recimo, 8 - 12 mjeseci.
Razlika je ogromna.
Uloga koju Termination Clause ima u vasem ugovoru o zaposlenju je da potpisete da se slazete da pristajete samo na zakonski minimum i da se odricete onoga sto civilni sudovi dodjeljuju radnicima kao Reasonable Notice of Termination.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 17.47
Oni vam to neće otvoreno reci, i čak neće ništa ni objašnjavati, nego će samo insistirati da potpisete. I radnici uglavnom potpisuju bez potpunog znaja šta stoji u tom ugovorima i kakve implikacije ima. Mislim, to je razumljivo, zelja svakoga je da dobije posao.
Srećom po radnike, poslodavci u vecini slučajeva nisu bas previse pametni i iz zelje da ustede sve rade brzopleto i unajmljuju advokate mediokritete koji im pišu ove ugovore i Termination Clause koji u njima stoji.
Ovo dovodi do toga da je veliki broj ugovora oboren na sudu, ili u cjelini ili samo neki njihovi djelovi.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 18.05
Kad je ugovor oboren na sudu, ili kad je Termination Clause oboren na sudu, onda sudije moraju da primjene standarde koji postuju Reasonable Notice of Termination i vi ste dobili vas slučaj.
Da napomenem, čak i ako vas otpuste iz, kako oni misle, „just cause”, vi mozete da idete na sud da dokazete da nije bio u pitanju „just cause”, i da dokazete wrongful termination.
Sve vise poslodavaca, osim u veoma ociglednim slučajevima, i ne pomišlja da tvrdi da su vas otpustili iz opravdanog razloga, jer to zaista treba krvavo dokazati na sudu.
Kad već dodje do suda, poslodavci su, iz mog iskustva, najcesce žrtve ranije pomenutih advokata mediokriteta i krvopija, koji ih, i pored ociglednosti da će izgubiti slučaj, svjesno vuku na taj put sudjenja, jer time zaradjuju vise. Već vidjeno milion puta.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
21. јун 2012. у 18.15
Iz mog iskustva, kompanije koje u ugovorima imaju Termination Clause ciji je cilj samo da vas natjera da se odreknete svega iznad zakonskih minimuma su male, neozbiljne, mediokritetske i neuspjesnije kompanije.
Sitna boranija, sto bi mi rekli.
Ozbiljnije, vece i uspjesnije kompanije imaju Termination Clause koji predvidja fer otpusninu (Severance Pay) koja je iznad zakonskih minimuma, nekad i visestruko.
Ovo je slučaj čak i u Americi.
+0 / -0
0
Amazonka
23. јун 2012. у 02.03
„Dolazi vrijeme”,
Tvoji saveti su veoma korisni i, verujem, mnogi koji ovo čitaju mogli su nauciti mnogo iz tvojih saveta. Jedno veliko HVALA na trudu da sve detaljno objasnis!
Imam još neka pitanja:
- Od koga da tražim zapis o tome šta je moj bivši poslodavac rekao/rekla kada je budu zvali u vezi mog EI – da li da zovem poslodavca ili tu sluzbu za EI? Volela bih da izbegnem zvanje bivše gazdarice ako to nije neophodno, nakon svega ne želim vise ni da joj čujem glas. Nisam se svadjala sa njom, nisam zabusavala na poslu niti radila bilo šta loše, ali imam zaista loše mišljenje o njoj kao osobi i poslodavcu, i ne želim vise ništa sa njom zato što je dvolicna i ne verujem joj.
- Interesantno je to o pravu radnika da pitaju potencijalne nove poslodavce o njihovom razgovoru sa bivšim poslodavcem. Nisam znala sve to. Dakle, to se ne smatra poverljivim, i radnici imaju pravo to da znaju?
- Jedna moja koleginica sa tog već bivšeg posla je sada i moja cimerka, i može biti neka vrsta „insajdera” u toj firmi, ali kanadski je princip da ne pricaju mnogo o drugima (nisu kao nasi ljudi; znam da umeju da ogovaraju iza ledja, iskusila sam to u bivšoj firmi, ali, čini mi se, ne u meri u kojoj to cine „nasi” ljudi).
- Pomenuta recenica iz ugovora je jedina o vrsti raskida radnog odnosa u mom ugovoru. A što se tiče mog znanja engleskog jezika, to nije tačno i obična je laz vlasnice te klinike da bi imala nekakvo opravdanje za moj otkaz. Na svim drugim mestima (ukljucujuci i drugo radno mesto tj. mesta posto po prirodi tog posla idem u razlicite domove) kažu da odlično govorim engleski i pitaju gde sam ga naucila, s obzirom na to da u Kanadi nisam ni punih godinu dana.
- Dobila sam sva dokumenta prilikom odlaska sa tog posla, ukljucujuci ROE, potvrdu da sam bila tamo zaposlena, pa čak i potvrdu za povracaj poreza.
- Vlasnica klinike mi je pomenula moguće ‘konsekcence„ ako budem loše pricala o njoj i klinici. Ali, naravno, nije pomenula obrnuti slučaj ako ona loše prica o meni. Ovde, ne pominjem ime klinike, ali to sam svakako morala uraditi i detaljno opisati šta se desilo prilikom podnosenja prijave za EI. Da li gore pomenuto na neki način vazi i za prijavu za EI i iznosenje detalja o bivšem poslodavcu instituciji kojoj se podnosi ta prijava (Service Canada)?
- Da li je moguće odbiti da se potpise ugovor o radu koji sadrzi Termination Clause bilo koje vrste?
- Da, upravo, mala klinika u kojoj sam radila je ”sitna boranija„ sa pet zaposlenih i par studenata koji su naknadno primljeni.
”
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
23. јун 2012. у 17.21
Evo, pokusacu pitanje po pitanje. I možda još malo opsirnije.
- Od koga da tražim zapis o tome šta je moj bivši poslodavac rekao/rekla kada je budu zvali u vezi mog EI – da li da zovem poslodavca ili tu sluzbu za EI? Volela bih da izbegnem zvanje bivše gazdarice ako to nije neophodno, nakon svega ne želim vise ni da joj čujem glas. Nisam se svadjala sa njom, nisam zabusavala na poslu niti radila bilo šta loše, ali imam zaista loše mišljenje o njoj kao osobi i poslodavcu, i ne želim vise ništa sa njom zato što je dvolicna i ne verujem joj.
Svaka informacija prikupljena o tebi od strane državnih sluzbi (programa), mora tebi biti dostupna na tvoj zahtjev. EI je državni program, dakle ako prikupljaju informacije o tebi od strane drugih lica, te informacije moraju tebi biti dostupne na tvoj zahtjev.
Uobicajeno, pristup ovim informacijama se trazi samo ako ti trebaju za nešto, a ne samo iz pukog hira. Dakle, informaciju trazis od EI, ne od poslodavca,. Oko poslodavca ću nešto kasnije.
Recimo, ako ti EI odbije zahtjev, onda imaš pravo da ulozis zalbu na njihovu odluku i, tipicno, to bi bio trenutak kad trazis dodatne informacije (osim ROE) koje su (ako su) dobili od tvog bivšeg poslodavca o tebi i tvom zaposlenju. Nakon ulaganja zalbe na njihovu odluku, tvoj slučaj bi trebalo da saslusava komisija.
Oni su ovoga veoma svjesni, te je njihova papirologija održavana pod veoma striktnim uslovima. Ne mogu ti odbiti zahtjev a da konkretno obrazlozenje na osnovu čega te odbijaju nije zaveden u njihovoj arhivi. Ako je to na osnovu onoga sto je u telefonskom razgovoru rekao poslodavac, moraju imati to u arhivi. I ti na svoj zahtjev moras imati pristup tome. Sve ovo može biti koristeno na civilnom sudjenju kao dokaz za „bad faith”, ukoliko je poslodavac rekao laži koje ne može dokazati.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
23. јун 2012. у 18.07
„Interesantno je to o pravu radnika da pitaju potencijalne nove poslodavce o njihovom razgovoru sa bivšim poslodavcem. Nisam znala sve to. Dakle, to se ne smatra poverljivim, i radnici imaju pravo to da znaju?”
E sad ulazimo u malo sivlje vode, što se tiče razmjene i prikupljanja informacija o osobi.
Što se tiče državnih sluzbi, lako je, oni ti mogu odbiti pristup informaciji koja govori o tebi jedino ako bi time bila narusena državna sigurnost.
Kao napomena, državne sluzbe i drugi poslodavci koji primaju novac od države (univerziteti, bolnice i slično) su pod velikim pritiskom da i sam proces zaposljavanja novih radnika obavljaju fer i korektno, dakle moraju imati detaljna obrazlozenja kako i zašto su odlucili da li neko dobija posao ili ne.
Ovo je uglavnom zbog „Employment Equity” standarda koji su prihvatili sve državne sluzbe u Kanadi, a pod pritiskom i budnim okom komisija za ljudska prava sirom Kanade.
Što se tiče privatnih kompanija i drugih lica, oni nemaju obavezu da sprovode „Employment Equity” standarde, te i ne moraju da imaju papirologiju kako su odlucili da neko dobije posao ili ne.
Bilo kako bilo, ti imaš pravo da trazis od svake kompanije u svakom trenutku sve informacije koje imaju o tebi lično, bilo usmeno bilo pismeno.
Postavlja se pitanje - šta ako potencijalni poslodavac odbije da ti da informacije koje se ticu tebe, a koje je dobio od bivšeg poslodavca?
Ako odbiju tako što ti kažu da je to „confidential”, to ti govori da imaju neke informacije, sto je veoma značajno ako ikad tvoj spor sa bivšim poslodavcem dodje do suda. U tom slučaju, na tvoj zahtjev, moraju da ti daju te informacije, (bilo pismeno, bilo usmeno ako ih pozoves kao svjedoke na sudjenju). Bitno je zapamtiti da te informacije uvijek trazis kada ti trebaju, a ne samo iz hira.
Ako ti odbiju tako što ti kažu da nemaju nikakvih informacija, prakticno tu ne možeš ništa. Uobicajeno, na direktno postavljeno pitanje, potencijalni poslodavac ne krije da je dobio losu referencu od prethodnog poslodavca, osim ako nisu prijatelji. Ne treba zaboraviti da su česti slučajevi da su oni i direktni konkurenti na trzistu, te po osnovnom principu kapitalizma gledaju da „konkurentu crkne krava” :)
Uostalom, ovo i nije toliko presudno važno. Gore sam napomenuo da tvoj prijatelj može nazvati tvog bivšeg poslodavca samo da provjeri kakvu će referencu dati. Ukoliko se ispostavi da pricaju laži i/ili da su zlonamjerni, treba ih ili potpuno izbaciti iz svojih „references” ili poduzeti mjere koje će ih natjerati da izmjene ponasanje.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
23. јун 2012. у 18.22
„Jedna moja koleginica sa tog već bivšeg posla je sada i moja cimerka, i može biti neka vrsta ”insajdera„ u toj firmi, ali kanadski je princip da ne pricaju mnogo o drugima (nisu kao nasi ljudi; znam da umeju da ogovaraju iza ledja, iskusila sam to u bivšoj firmi, ali, čini mi se, ne u meri u kojoj to cine ”nasi„ ljudi).”
Ovo bih okarakterisao kao „svako ovdje gleda svoja posla”, sto može biti dobro ali ne mora.
Gledati svoja posla je u vecini slučajeva u redu, ali kad dodje do toga da svako gleda svoja posla kad se, recimo, krsi zakon ili kad je slabiji zlostavljan od jaceg, onda to bas i nije najpozitivnija karakteristika.
U svakom slučaju bih to uzeo kao jednu opstu apatiju prema drugom covjeku, sto je jedna od osnovnih odlika kapitalizma. Uostalom, i Marks je govorio o „otudjenju covjeka od covjeka”.
Naravno, ne zastupam ni ogovaranje, i ne znam bas da li je to „pretjerano ogovoranje” specijalitet jedino naših ljudi.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
23. јун 2012. у 19.04
„Vlasnica klinike mi je pomenula moguće ‘konsekcence” ako budem loše pricala o njoj i klinici. Ali, naravno, nije pomenula obrnuti slučaj ako ona loše prica o meni. Ovde, ne pominjem ime klinike, ali to sam svakako morala uraditi i detaljno opisati šta se desilo prilikom podnosenja prijave za EI. Da li gore pomenuto na neki način vazi i za prijavu za EI i iznosenje detalja o bivšem poslodavcu instituciji kojoj se podnosi ta prijava (Service Canada)?„
”Konsekvence„ o kojima je ona govorila mogu biti jedino aludiranje da mogu da te tuze ako loše govoris o njima. Pritom, napominjem opet, na civilnom sudjenju, da li je neko govorio istinu kada je loše govorio o nekom drugom ne mora da bude od presudne vaznosti da li će dobiti ili izgubiti slučaj.
Važno je znati da čak i kad dokazes da je neko o tebi loše govorio, to ne mora automatski da bude naplativo na sudu. Na sudu treba dokazati da je taj los govor tebi proizveo stetu.
Tvoj ”los govor„ o njoj pred Service Canada njoj i njenoj kompaniji nije proizveo nikakvu stetu. Oni je neće oglobiti, niti će razglasavati dalje šta si ti o njoj rekla, niti će staviti apel u novine da niko ne koristi njihove usluge.
Samo kao napomena, osim u slučaju kada poslodavac tvrdi da je imao ”just cause„, a vi mislite da nije, i u slučaju kada vam se desio ”constructive dismissal„, nije potrebno pretjerano objašnjavati pred Service Canada u detalje šta se desilo.
Treba se lisiti svih emocija i samo ograniciti svoje opisivanje na šta se desilo, bez spominjanja ikakvih privatnih imena, i pretpostavki zašto se dogodilo to što se dogodilo.”
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
23. јун 2012. у 20.11
„Da li je moguće odbiti da se potpise ugovor o radu koji sadrzi Termination Clause bilo koje vrste?”
Ja bih radije prvo objasnio pojam „sklapanje ugovora”, pošto je to od jedna stvari koje čak i veoma malo poslodavaca razumije. Pogresno je mišljenje da ugovor o zaposljavanju postoji samo kad je potpisan. Ugovor o zaposljavanju postoji kad dvije strane odluce da udju u odnos „poslodavac-radnik”.
Ako iskljucimo zaposljavanje preko veze i zaposljavanje kada hoće samo vas i nikoga drugo, tipican proces zaposljavanja tece, manje-vise ovako;
Oni daju oglas, vi se javite, posaljete svoj CV (rezime) i cekate. Pozovu vas na razgovor, pricate sa njima, oni ocjenjuju kakva ste osoba, kakve su vam strucne sposobnosti, itd.
Onda vam kažu da će vas informisati o rezultatima razgovora. Nakon toga, provjere vase reference i recimo da su zadovoljni vasim referencama. Dalje tece u jednom od ovih pravaca;
1) Nazvace vas telefonom i reci će vam da su izabrali vas kao najboljeg kandidata. Ako ništa drugo ne kažu, u tom trenutku, kad vi uzbudjeni nedvosmisleno kazete „Thank You”, sklopljen je ugovor o zaposljavanju.
Uslovi tog ugovora o zaposljavanju su ograniceni na ono sto ste vidjeli u oglasu i sto je (ako je) raspravljeno na intervjuu. Upamtite, kad vam daju vremena da ih pitate pitanja na intervjuu, ne budite stidljivi nego pitajte pitanja koja su u vasu korist, dakle, plata, beneficije, radno vrijeme, godisnji, kako regulisu povisice, a izbjegavajte pitanja koja mogu da vam stete, kao sto je, recimo, Termination Clause. Jer, ako učine tu grešku, da vam čestitaju na dobijenom poslu preko telefona, već su sklopili ugovor, a da mnogi od poslodavaca nisu ni svjesni toga. Na divno cudo, poslodavci izbjegavaju da govore o Termination Clause prije nego sto sklope ugovor. Nikad mi to neće biti jasno.
2) Pozvace vas na drugi intervju, pitace vas još pitanja i provjeravace dalje vasu strucnost. Ako vam na kraju tog intervjua pruze ruku i čestitaju na dobijenom poslu, ugovor je sklopljen, Isto kao i ovo gore pod broj jedan.
Zašto ovo navodim? Tipicna situacija je da poslodavac stavi pred radnika pisani ugovor prvi dan na poslu. Nekad se bogami to oduzi i na par mjeseci rada bez pisanog ugovora i onda vas iznenade.
U vecini slučajeva, da bi taj ugovor bio valjan pred sudom, on mora da ima neke povlastice za vas (additional consideration) o kojima vi ne znate i niste znali za vrijeme intervjua i prije potpisivanja ugovora.
Druga stvar koju poslodavci zaboravljaju da ugovor moraju da potpisu dvije ravnopravne strane pri slobodnoj volji i bez straha od ikakvih posljedica.
Jednom kad ste vi radnik, vi vise niste ravnopravna strana. Mnogi ugovori koji su sklopljeni nakon početka radnog odnosa su nepriznati na sudu jer je radnik uspio dokazati da je potpisao zato što je bio uplasen da će izgubiti posao ako ne potpise.
3) Ispravan način zaposljavanja ljudi - Nikad ne čestitajte ljudima na dobijenom poslu prije nego sto potpisu pisani ugovor. Ako već ne želite da objasnite ljudima čega se odricu ako prihvate Termination Clause, ostavite im minimum sedam radnih dana prije otpocinjanja radnog odnosa da procitaju ugovor i potraže legalnu pomoć u tumacenju ugovora. Obavezno ih savjetujte da potraže legalnu pomoć kad čitaju ugovor.
Kad donesu potpisani ugovor, onda im čestitajte na dobijanju posla.
I, naravno, to što imate ugovor, ne znaci automatski da je taj ugovor dobro napisan i da će biti validan na sudu, ako do toga dodje.
I, evo, tek na kraju, da odgovorim na tvoje pitanje;
Ako prije dobijanja radnog odnosa odbijes potpisati ugovor koji poslodavac nudi, on može da ti ne da posao, naravno, bez ikakvih posljedica.
Ako si već njegov radnik, e to je malo drugacija situacija. Naravno da može da te otpusti, ali može snositi legalne posljedice.
+1 / -0
+1
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
23. јун 2012. у 20.25
Mnogi će se pitati kakve veze ima sto su čestitali na dobijenom poslu preko telefona, itd., kad oni na sudu mogu slagati oko svega pa i oko toga.
Vjerujte mi, iznenadjujuce je koliko kolicine prave istine ispliva na jednom civilnom sudjenju, pogotovo ako advokat koji dokazuje ne otkriva svoje karte prerano u procesu i ako zna kako da ispituje svjedoke.
Drugo, na civilnom postupku, za razliku od krivicnog, nije uvijek potrebno dokazati šta je istina nego šta je najvjerovatnije istina.
Ekstremni primjer je O.J. Simpson slučaj.
On je u krivicnom postupku oslobodjen jer nisu mogli u potpunosti dokazati da je on izvrsio zločin, ali u civilnom postupku je osuđen na 33 miliona odstete.
Ali, to nije za ovu temu. :)
+0 / -0
0
dolazivrijeme
(Sve moze ali i ne mora.)
23. јун 2012. у 20.57
Još jedna stvar o kojoj sam zaboravio da pišem;
U principu, dvije su vrste radnika.
1) Oni koji su zaposleni na određeni vremenski period. Oni potpisuju ugovor na specifican vremenski period da obave specifican posao. Datumi koji oznacavaju početak i kraj radnog odnosa su navedeni u ugovoru.
Nakon isteka tog vremenskog perioda, njihov ugovor je gotov i radni odnos nedvosmisleno zavrsava. Ukoliko poslodavac prekine ovaj ugovor bez opravdanog razloga, oni mogu biti odgovorni samo za isplatu ostatka ugovora.
2) Radnici zaposleni na neodređeni vremenski period. Oni potpisuju ugovor koji nema datum koji oznacava kraj ugovora. Ukoliko poslodavac prekine taj ugovor bez opravdanog razloga, oni pred sudom mogu biti odgovorni za Reasonable Notice of Termination.
Da bi izbjegli moguću finansijsku odgovornost za Broj 2, neki poslodavci pribjegavaju da zaposlene podvrgnu seriji jednogodisnjih ugovora. Dakle, svake godine vas tjeraju da potpisujete novi jednogodisnji ugovor. Opet, ovo rade sitna boranija kompanije. Pred sudovima, ovo skoro nikad ne pije vode.
Primjer; Ako radite deset godina u kompaniji i svake godine ste potpisivali novi jednogodisnji ugovor sa priblizno istim uslovima, najvjerovatnije će sud da vas posmatra kao radnika na neodređeni vremenski period.
+0 / -0
0
Amazonka
24. јун 2012. у 02.17
Zanimljivo. Ovde ima mnogo korisnih detalja i objašnjenja koja, verujem, ne znaju mnogi iako su možda dugo u Kanadi. Sacuvacu sve ovo u svojoj arhivi. :-)
Inače, ja sam u pomenutu kliniku „upala” bukvalno sa ulice, bez ikakve preporuke: isla sam nasumice po klinikama, pa i onima koje nisu raspisale oglas za radno mesto, i ostavljala svoj rezime. Iz te klinike su me pozvali na dva intervjua, i pocela sam tamo da radim iako nisam imala ma ciju preporuku, čak ni kanadsko radno iskustvo u toj profesiji, zato što im je trenutno neko trebao i vlasnici se tada bio svideo moj rezime. Nazalost, zavrsilo se tako kako se zavrsilo.
Postoji još jedna dilema o kojoj ne mogu pitati mnogo ljudi jer ne znaju: o rezimeu za sledeći posao. Ukoliko neko radi u dve razlicite profesije, da li treba da navodi rad u drugoj profesiji kada aplicira na određeno radno mesto? Na primer, ako apliciram za rad u drugoj veterinarskoj klinici, da li treba i da li je poželjno da navodim da radim ili sam radila i u medicini, i obrnuto? Da li to može doprineti ili otezati mogućnost dobijanja posla?
I opet, veliko HVALA za sve odgovore!
+0 / -0
0
Azdaya
(bedno piskaralo)
24. јун 2012. у 21.00
„Ukoliko neko radi u dve razlicite profesije, da li treba da navodi rad u drugoj profesiji kada aplicira na određeno radno mesto? Na primer, ako apliciram za rad u drugoj veterinarskoj klinici, da li treba i da li je poželjno da navodim da radim ili sam radila i u medicini, i obrnuto? Da li to može doprineti ili otezati mogućnost dobijanja posla? ”
Ako apsolutno nema nikakvih dodirnih tacaka jedno sa drugim onda ne moras navoditi. Međutim postoje tzv. transferable skills - to je ono sto znaš, a primenjivo je u razlicitim bransama. Ukoliko si radila na dve razlicite pozicije, a ima stvari koje se preklapaju onda njih stavis akcenat u rezimeu.
Npr. radis kao nastavnik, a hoćeš da predjes u administraciju - onda na rezimeu izlistas sve ono sto si radila kao nastavnik, a potpada pod administrativni deo (pisala izvestaje, vodila evidenciju itd), a ne detaljises o tome kako si organizovala cas i koja si nastavna sredsva koristila.
+0 / -0
0
Amazonka
25. јун 2012. у 02.08
Zahvaljujem i na poslednjem odgovoru.
Stvarno ste super svi koji ste utosili svoje vreme i energiju da ovde odgovorite detaljno na mnogobrojna pitanja i dileme! :-)
+0 / -0
0
VanillaSky
08. јул 2012. у 09.22
Za Amazonku
Citala sam dosta tvojih postova na raznim temama, i vidim da si uspela da odes u Kanadu - sto je i moj cilj, kao i da si zavrsila Visu medicinsku skolu kao i ja. Moj smer je visi fizioterapeut. Sada sam na uskladjivanju naziva u strukovni fizioterapeut, jer se skola sada zove Visoka zdravstvena skola strukovnih studija u beogradu... Ako se ne varam ti si još zavrsila i veterinarski fakultet...
Ono sto mene zanima, ako bi bila ljubazna da mi pišes, da li si aplicirala za FSW program? I koliko bodova je nosila nasa skola? Ja sam za svaki slučaj racunala 20, iako su studije trajale 3 god. odnosno 5 semestara... Jasno mi je da se bez nostrifikacije diplome i dobijanja licence ne može raditi, ali da li se može otici odavde to je pitanje...
Unapred ti najlepse hvala!
Pozdrav!
+0 / -0
0
Amazonka
25. јул 2012. у 01.40
Malo zakasneli odgovor za Vanillasky:
Ocigledno imaš dobro secanje, jer već neko duže vreme retko pišem na SC-u i uopste se vrlo retko pojavljujem ovde.
Verovatno da se radi o istoj visokoj medicinskoj skoli, posto je naziv skole koju sam ja zavrsila (vanredno) otprilike isti (verovatno su nešto menjali u međuvremenu).
Ne znam za FSW, ali znam da sam prilikom samobodovanja po Skill Imigrant sistemu, a po savetu nekoga iz nadlezne ambasade za Srbiju, otkrila da veterinarski fakultet, koji je po starom trajao pet godina, boduju sa samo 20 poena... Ja sam otisla po drugom sistemu, preko provincijskog programa.
Sigurno su moje diplome pomogle da dobijem Permanent Resident vizu, mada je sam proces trajao vise od dve godine, uz trazenje dodatnih papira. Međutim, za rad u Kanadi, ni jedna diploma iz oblasti zdravstva (bilo za ljude ili zivotinje) ne vredi i potrebno je polagati ispite za priznavanje stranih diploma, ili ponovo uciti njihove skole. Jedino validno ovde za rad u tim profesijama, je imati njihove diplome i njihovo radno iskustvo, a da bi se steklo njihovo radno iskustvo, potrebne su njihove diplome; da bismo ih stekli, potrebno je mnogo novca, a da bi se zaradio novac, treba raditi – i to je zacarani krug, zbog čega mnogi nasi ljudi iz tih profesija odustanu odmah na početku i nikada više ne rade u svojoj struci.
Potrebno je mnogo truda i odricanja da bi se upalo makar na nizi nivo ovih profesija... Ja sam delom imala sreće u tom smislu, ali sada mi predstoji veliki rad i trud u cilju dobijanja njihovih diploma i licenci, u kojoj god od tih profesija.
Srdacan pozdrav i sve najbolje!
+0 / -0
0
VanillaSky
30. јул 2012. у 13.18
Amazonka,
veliko hvala na odgovoru i vremenu.
Puno sreće i uspeha.
Pozdrav!
Looking for Oil Diffuser Necklace?
Изаберите државу:
Аустралија
Аустрија
Босна и Херцеговина
Велика Британија
Европска Унија
Канада
Немачка
Сједињене Америчке Државе (САД)
Србија
Француска
Холандија
Хрватска
Црна Гора
Швајцарска
Шведска
Ћирилица |
Latinica
|
English
© Trend Builder Inc. и сарадници. Сва права задржана.
Terms of use
-
Privacy policy
-
Маркетинг
.