Kosovska zbilja Radosava Doderovica
MrMuscolo
2009-05-11 03:54 PM
KOSOVSKA ZBILJA
Na stonome Beogradu
Odmarao krila soko
A gavran je crna tica
Uzletio previsoko
Oborio soko glavu
Sa Avale kliče vila
Što si mi se porušio
I koja te muči sila
Ja te takvog ne poznajem
Već si gordo šestario
Pa mi reci jesi l’ bolan
Ili si mi ostario
Diže glavu sivi soko
Iz oka mu suza steče
Tužno kliknu i zaječa
Nagorkinji vili reče
Nijesam ti ostario
No me jadna, duša boli
Najteže je kad izgubiš
Ono što se jako voli
Ja sam vilo nagorkinjo
U vijeku mom dugome
Mnogo puta odlazio
Ravnom polju Kosovskome
I danas sam nagorkinjo
Sa Kosova doletio
Eno muka neprebolnih
Srbin Srba ostavio
Obilić je sam ostao
Bez Ivana i Milana
A crveni Božur vene
Velika je srpska rana
Lab rijeka puna krvi
A Kosovka klobuk uze
Pod ranama Pavle ječi
Uzalud mu briše suze
Nije Miloš Vojinović
Kod ovaca u planini
Samodrežu i Vučitrn
Čuvaju mu sad Latini
Zalud Marko na Kačanik
Krvav megdan s Musom vodi
Nikad više Srbin tamo
Neće biti u slobodi
Što je Srđa Zlopogleđa
U Sitnicu baca Turke
Kada su mu u lancima
Zavezane čvrsto ruke
A Murat se čudom čudi
Srbin carstvo lako gubi
Gazimestan obeliskom
Uplakano nebo ljubi
Na obali Kline Devič
Ni Srbica srpska nije
Iz pepela manastirskog
Zastava se tuge vije
Nerodimka tužno ječi
A Nejaki Uroš plače
Carstvo gubi Dušanovo
A beznadje sve je jače
Grad Dušanov videh divno
Arhanđeli proplakali
Dok bistricom suze teku
Silni Dušan posta mali
Pokraj Peći tvrdog grada
Osta zdanje najsvetije
U kome su vekovima
Bile glave najumnije
Srpsku crkvu podizahu
Da bi narod sačuvale
Arsenije, Makarije...
Pa Gavrilo i sad Pavle
Svi od reda za spas Srpstva
U tom hramu pale sveće
No izgleda da nas Gospod
Ovog puta pomoć neće
Samodrežu vidim divno
I Lazara kraj nje eno
Vojsku svoju pričešćuje
U beznađe da bi kreno
Bez glava su svi vitezi
Kalpaci im zemlji pali
Još ne znaju da uzalud
Živote su svoje dali
Kad saznaju prokleće nas
Nikad sreće da nemamo
Okle pravo nesrećnima
Njine žrtve da izdamo
Boškov krstaš po Kosovu
Davno presta da se vije
Gde su Srbi od vajkada
Nijednoga tamo nije
S Novog Brda Vuk Branković
Na Prištinu pogleduje
Još njegova kob nas prati
Izdajica uvek tu je
Evo vidim i Dečanski
Svoj Krst drži u rukama
Ali Srpstvo ne odbrani
I dalje je na mukama
Kralj Milutin s Božjom voljom
Beše malo bolje sreće
Srblje čuva Gračanica
I proplakat ona neće
Sa Goleša Ban Strahinjić
Niz Sitnicu vodu jaše
S Vlah Alijom megdan vodi
Ali Banjsku sačuvaše
Kula mu je porušena
I spaljeni bjeli dvori
Ali Bane još uvijek
Za Srpstvo se srcem bori
Jesu li nam drugi krivi
Ili smo im mi pomogli
Da Kosovo sačuvamo
Vrlo lako mi smo mogli
Kao Stefan ili Đurđe
Jer to ništa nije novo
Mač zeleni u korice
Pa napiši ''Ljubve slovo''
Eto vilo nagorkinjo
Sve sam danas tebi reka
Teška muka, zla sudbina
Na Kosovu Srbe čeka
Gde je izvor zla ovoga
I ko ga je još pomoga
Jednom će se vilo znati
Rad istine, ako Bog da.