News
Sports
Celebrity
Lifestyle
Forums
Cooking
Classifieds
Forums
:
Pravoslavlje
+3 / -0
+3
Треба остати у Цркви
Tempa
(Teolog)
2015-06-08 06:37 PM
Нисам дуго био на дискусијама, јер ми се чини да се тешко ико мјења. Почевши од мене самога. Покајање нам је свима неопходно...
Кајин је почео са собом дискутовати обрнутим редослиједом од богомданог, и ослијепивши гордошћу, убија брата Авеља и тај гријех је и данас међу свима нама. Господ Исус Христос је укинуо првородни гријех, али није слободу нашу и сви се ми одлучујемо на Кајинову или Авељову страну. На небесну или световну. На мрак или свјетлост.
Када укратко изучимо историју Цркве од постања свијета до данас- увиђамо да су они који су остали у Цркви, остали у Лађи спасења. Они који су иступили из Цркве удавили су таласи егоизма и гријеха.
Иста ствар је и сада. Саблазни тјерају слабе у вјери да иступају ван благодатне заједнице и поставши безблагодатни постају саобразни трулежи.
Примјера је превише од Јуде до данас.
Ко остане у Цркви, ко се бори да остане у Цркви, ко води борбу са својим страстима и гријесима, Господ ће га сачувати и спасити.
Моја порука је да останемо у нашој Православној - Српској Православној Цркви. Да се ничим не дамо саблазнити. Да јачамо у вјери. Да постимо, исповједамо се и причешћујемо. Док смо год.
Све ће проћи, само ријеч Господња остаје до вијека.
+1 / -1
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-08 07:04 PM
Шта је Црква?
Оно што нам кажу они који је вод,.или чистота и истина, па макар било и против оних који јеводе?
Дал је грех слепо следити оне који нас воде макар и у пропаст, или дићи глас против њих?
+1 / -1
0
windows03
(s)
2015-06-09 04:29 AM
Спасења нема изван Цркве Христове .
+1 / -0
+1
Tempa
(Teolog)
2015-06-09 04:45 AM
„Шта је истина?” Питао је Понтије Пилат Господа Христа. Питање је било погрешно, требао га је питати: Ко је Истина. А Господ је већ одговорио: Ја сам Истина, пут и живот... Ко до краја истрпи тај ће се спасти - такође је рекао Господ. Дакле; црква је Божансла институција и њоме управља Отац, Сина и Свети Дух. Бог отац прима у своје Царство оне који се „обукоше у Христа” Духом Светим у Цркви на земљи, у земаљској цркви - у времену. И Васељенска (свеобухватна) Црква такве, богомдпасаване душе преноси из трулежности и пролазности у вјечну заједницу Свете Тројице. Небеско Царство, небесну Цркву која је увијек и до вијека. Зато је Св. Николај Жички клицао- Душо моја, једина бриго моја! Они који заборављају на своју одговорност од Господа нам подарену тј. спасавање своје душе по Богомданим правилима Цркве (пост, молитва, исповјест и врх врлине и милости Христове - Свето Причешће) не схватају да су у заблуди или прелести. Баве се спољашњим збивањима и узбуђују око залуднох ствари на који и немају утицаја. Сем да кроз покајање спасавамо сами себе молећи Господа за дар усиновљења тј благодат Духа Светога. Без заједнице Цркве немогуће је предокусити или претпоставити хармонију Свете Тројице. Ко је у Цркви и „води борбу” иде и на путу је према небесном Јерусалиму. Баш као у оној причици; када је један мрав изјавио другим мравима да жели кренути за Јерусалим. Други су му рекли: па ти нема шансе да стигнеш у Јерусалим. Рекао је: знам да нећу стићи у Јерусалим. Па зашто онда идеш? Желим да умрем на путу за Јерусалим... И наш пут ће се завршити смрћу. Само је питање и наша одлука- да ли умиремо на путу ка небесном Јерусалиму или на путу ка вјечном очајавању, гдје је плач и шкргут зуба... Црква нас наша, Српска Православна (јер смо рођени и крштени у њој као припадници Српског народа) носи ка Јерусалимској луци Свете Тројице.
+1 / -0
+1
Odesa
(надежда, вера и л)
2015-06-10 02:31 PM
...помаже Бог брате Темпо. Све су твоје речи ваљане и нема се а и не може се против ишта рећи. Уколико све то што си споменуо тумачимо и сагледавамо кроз светоотачко предање и опитно-искуствени доживљај вере тог истог светоотачког предања. дакле ако се од тог предања одступи, онда се губи со вере, па вера остаје само реч. Шта дакле да ради верник кад јерарх, епископ одступи од тог светоотачког предања ? Да ли је грех следити га или је грех одбити ићи за њим ...???
Ради јачања вере, за зваког верујућег је постојан црквени живот и ритам - апсолутно неопходан и нужан. Такав црквени живот заправо уобличује и животни стил човека, па су вера и начин живота заправо - једно те исто. Одлазка на богослужења је веома битан, самим тим што она садрже и оно без чега цео црквени живот и вера не би били ни потпуни нити имали смисла а то је - Свето Причешће, то јест како си ти цитирао Светог владику Николаја
„...спасавање своје душе по Богомданим правилима Цркве пост, молитва, исповјест и врх врлине и милости Христове - Свето Причешће и врх врлине и милости Христове - Свето Причешће”
Сматрам да је непотребно нагласити да је свака промена у овом редоследу (пост, молитва, исповјест и Свето Причешће) неприхватљива с тановишта вере православног верника. Уколико се ипак догоди, можемо ли онда ту промену сматрати одступањем од пута спасења и одступањем од Светоотачког предања ???
Можемо ли сматрати епископа који уводи овакве измене и новине да је ударио кривим путем ??? Можемо ли и имамо ли обавезу да одбијемо да га следимо ??? И на крају, ако остали епископи а ни сам црквени Синод на те промене не реагује...можемо ли доћи у смутњу сумње у то да ли и ти остали иду правим путем ???
+1 / -0
+1
CTEBA
(penzioner)
2015-06-10 04:35 PM
Одеса, то већ питам дуго времена али никад нисам добио одговор.
Да ли епископ који се удаљио од правог пута, и свештенство које служи под њим, може да да право Божије причешће, или је оно само варка за наивне.
Исто је и са црквеном хијерархијом ако избаце неког владику, а он није крив, дал и даље он има у себи то свето?
Пример је Св. Јован Златоусти, који је прогнан, истеран и одбачен од тадашње црквене хиерархије, а данас је Светац и у православој историји, један од нај већих православних мислилаца.
Ко су ти који су га отерали, више нико ни не зна.
Значи кад је протеран, дал је у њему остало то свето, и дал је било у онима који су га протерали.
Тешка питања за ово време, кад вадике лете на све стране, а дал су криви или не, велико је питање.
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-10 04:44 PM
Брате Одеса, постоји континуитет освећења Духа Светога у Цркви. Наиме,Дух Свети животвори, освећује, умирује, спира духовну нечистоћу и мије срце богочежњиво. „Опери ме и бићу бјељи од снијега” кличе предивним стиховима цар Давид, жива ватра Господих стихова!
Замисли ову ситуацију: вријеме пред четвртим Васељенским сабором; монофизити заузели патријаршиске и епископске катедер, многомоћни цар Константинопољски их подржава...правовјерних- Православних мало (као и увијек у мањини). Обичан вјерник који је одан Богочовјеку у двјема природама- савршеном Богу и савршеном човјеку - пита се шта да ради? Јерес завладала. Он не очајава. Остаје у Цркви, моли се, појачава пост, појачава борбу са својим робовањем преједању, препијању, бори се против блудних мисли, не осуђује ни оне који су отпали него се моли и за њих са љубављу, исповједа се у Цркви Свете Софије, причешћује се редовно, не пада му на памет да он као вјерник диже глас против Константинопољског патријарха, против епископа, против свештеника,,, не нема везе што су у смутњи и не зна се ко шта и како...Јер овај вјерник зна да је ЦРКВУ основао Бог Отац када је створио свијет, Бог Син када се оваплотио, распео, васкрсао, вазнео, и Дух Свети када је сишао на празник Педесетнице. Дакле; Отац, Син и Свети Дух воде Цркву и без обзира како нам изгледа требутно стање у Цркви, све ће се ускоро разбистрити- они који су скренули „на криве путе” или ће се покајати или пропасти; они који су јеретици завршиће као Арије, Несторије, Ориген, Копроним и остали. А они који остају у Цркви с стбови ЦРКВЕ Господње и благо њима.
Зато; не осуђивати Црквене старјешине.
Затое; не устајати против своје Цркве којој је Христос глава.
Зато; умријети у Цркви на путу према небесном Јерусалиму.
Не бој се, само вјеруј.
Господ је пастир мој и ничега ме неће лишити, на зеленој паши пасе ме, алилуја, алилуја, алилуја
+0 / -0
0
windows03
(s)
2015-06-10 05:34 PM
Прељепо написано Брате у Христу .
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-10 05:54 PM
Добро Темпа, одговори му, ал видим да ни теби уз се то мудровање не пада на памет да нам кажеш да ли је Св. Причешће од грешног владике или свештеника свето, или не.
По теби испада да иако је неки владика, патријарх или шта већ, само куољ убачен да уишти СОЦ, ми треба да га слушамо и поштујемо?
А шта ако нам га је Бог послао да нас пробуди и да нам отвори очи, о вери лажној коју проповеда?
+0 / -1
-1
Josif
(direktor)
2015-06-11 12:48 AM
Dragi moj brate Stevo,
ja bih ponudio malo drugaciji odgovor od ovog koje si već dobio.
Ne pretendujem da je jedini ispravan niti da „bas tako mora”, ali ti ga dajem iz svoje duse, iz svog iskustva i onako kako ja živim i upravljam se po njemu. Pa ti izvoli...
Crkva je, definitivno, JEDNA, SVETA, SABORNA I APOSTOLSKA.
Pricesce nije od svestenosluzitelja, nego je dar svega sabranog naroda, koje ovaj predvodi u sluzbi Bogu, a kojeg (dar) Bog prima, pretvara ga u Sebe i salje ga natrag onima koji su ga (dar) prineli. To je, recimo to ovako: interakcija Boga i sabranog naroda, a sve zajedno nazivamo: Crkva.
E sad, ako je tako (a ja verujem da jeste), onda nije pitanje (samo!) „ispravnosti” svestenosluzitelja, već svega sabranja! Zapovesti Hristove se istovremeno odnose na sve u toj grupi, pa svestenosluzitelj ni po cemu ne odudara od sabranja, osim po daru da sabranje predvodi u ZAJEDNICKOJ sluzbi Bogu.
Ako ovako postavimo stvari, onda (a ja često volim da to naglasim!) reci koje Apostol govori svom uceniku i episkopu Titu (to nije onaj brozomorni, već jedan od prvih episkopa rane Crkve), a nalazimo ih u Novom Zavetu, odnose se na SVE CRKVENO SABRANJE.
Takođe, danasnje stanje u Crkvi je, pod uticajem Zapadne te(hn)ologije, upalo u zamku „klerikalizma”, tj. u sizofrenu ideju da je svestenosluzitelj neki „extrasens”, neko stvorenje iznad sabranja, mimo sabranja, da za njega važe neka druga pravila itd itd itd.
Moj konacan odgovor na tvoje pitanje bio bi: Sabranje MORA I TREBA da se buni protiv nesavesnih svestenosluzitelja, čim primeti da ovaj odudara od pravila Crkve (npr. navedenih u pomenutoj poslanici Titu, ili Timoteju, Filimonu…), da trazi „reviziju” onog „axios” kojeg ne biva bez sabranja, a ako ne dodje do pokajanja i popravljanja, ako treba, i „motkom” da najuri prevaranta, licemera, bezboznika.
Međutim, moj gornji odgovor podrazumeva i „svesno sabranje”, vernike koji nisu u Crkvi zbog nekakvog interesa ili kakve ovozemaljske slave, već zajednicu onik koje samo i iskljucivo VERA okuplja. U tom svetlu treba gledati na Hristove reci: „Koji od vas nema greha, neka prvi baci kamen!”
Ali…
Obojica živimo na Divljem Zapadu i znamo odlično u šta su se pretvorile naše zajednice ovde. Cast izuzecima, ali tzv. „crkveni odbori” su puni licemera, bezboznika, prevaranata koji u ovom brzom i modernom svetu teško uspevaju da dobiju „slavu i cast” za koje misle da im pripadaju. Ovo drustvo je surovo i cast dobijaju samo onim koji to stvarno zasluzuju. Zato vi nasi „lezilebovici” to traže u crkvama, među jadnom napacenom srpskom radnickom klasom. A ova u njihov prilozeni dolar gleda kao u cudo, jer je često i precesto, za običnog Srbina ovde „prilog crkvi” misaona imenica.
Dalje, naše crkveno-skolske opstine u ovom delu sveta su sve ono sto nasa Crkva nije i ne bi trebala da bude. Pri našim hramovima su kafane, pozorista, skole, folklori, orkestri, klubovi za sah, fudbal, kosarku… Rakija, gibanica, kolo i srpska reč su stvarni razlozi okupljanja pri hramovima ovde! Budimo iskreni pa recimo: da li bi nasi hramovi imali vernika da nije svega ovoga? Najveca zamka zivota nas ovde u ovom delu sveta je: da bi crkve finansijski propale da nije barova u njima…
Ja ne mislim tako! Ali, bez obzira šta ja mislio, moram krajnje rezignirano da zakljucim: Ako su nasa liturgijska sabranja takva kakva jesu, ako se na sv. Liturgijama uglavnom okupljaju oni koji jedva cekaju kraj I trkom trce u crkvenu salu (za bar), onda su i tvoje pitanje i moj odgovor podjednako besmisleni u ovoj temi…
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-11 05:27 AM
Исповједати Господа Исуса Христа, правилно можемо само ако смо у Цркви. Ван Цркве и живота црквеног нема спознаје и Љубави.
Хвала Виндовс. Хвала Јосифе. Стево, ваше питање је слично: да ли је поп човјек?
Јесте човјек, јесте гријешан. Али је у чину. Његово свештенослужење има, садржи силу Духа Светога. Сила Освећења у Светој тајни не долази од свештенослужитеља него је та СИЛА Дар Светога Духа. Надам се да је јасан одговор.
+0 / -1
-1
Josif
(direktor)
2015-06-11 11:58 AM
Dodao bih i ovo: u svetlu dogadjanja na poslednjem SA Saboru, želim da verujem (kako to već neko ovde rece) da je doslo do svesti u vrhu naše pomesne Crkve da se sa nepostovanjem osnovnih postulata ponasanja svestenosluzitelja otislo predaleko. Iskreno se nadam i želim da verujem da se na ovome neće zaustaviti i da će se SPC ocistiti i na „nizim nivoima”, naravno pocevsi od episkopa, pa preko nedostojnih svestenika, eparhijskih i crkvenih odbora, do tutora i „vernika” koji su sve, samo ne ono za šta se izdaju.
Dodatni problem u svemu ovome jesu nemusta „saopštenja” koja u ime SPC sastavljaju nekvalifikovani PR-ovi, ma ko da je dobio taj zadatak. Ona izazivaju još vece ogorcenje kod onih koji su krajnje klimavi u veri, a danas svako može da „izrazi mišljenje”, pa sve ode malo predaleko...
No, od nečega je ipak trebalo početi, a verujem da je krajnji cilj: cista sluzba Bogu i zivot clanova Crkve po Jevanjdjelju, kako bi Crkva napokon postala „so svetu” (što se od nje ocekuje i zbog čega ona i postoji).
+1 / -0
+1
CTEBA
(penzioner)
2015-06-11 05:30 PM
Хвала на одговорима, али то није оно што сам питао.
Са свим поштовањем Јосфе али Тит није био окорели грешник, већ напротив.
Објашњење шта је Црква и Св. причешће је на месту, али то није оно што сам питао.
Исто тако Темпа, питање дал је поп човек, није на месту.
Свакако да је човек и да је грешан али не видим потребу за сарказмом.
Постоји грех али и грех.
Ја нисам питао о ситним свакодневним грешницима, па ни о греховима које смо сви ми направили и никад то нисмо могли да заборавимо или опростимо себи, јер смо свесни греха и кајемо се због тога.
Питање је ако неки клерик, који свесно греши, без икаквог покајања, може да добије ту благодат Светог Духа и да је пренесе на друге.
На то питање ми нико није ни покушао да одговори.
Значи ако неки клерик годинама и годинам прави велики грех, ни нај мање се не кајући за то, морално и духовно пропала особа, може ли он да благослови нас обичне смртнике?
Проблем је да нико не жели да одговори, јер ако може, онда чему је потребно придржавати се Божијих заповести кад је све једно.
Ако не може, онда не вреди то што је Чавез навео од владике Амфилохија, да ако је поп грешан није молитва.
Овде нас дуги низ година, од кад је почео сукоб са Георгијем убеђују да нема Цркве без Владике, нек се краде и пљачка није на нама да о томе расправљамо, онај ко краде ће одговарати пред Богом, а ми смо наше испунили дајући новац.
Где то стоји у Св. Писму?
Узгред Чавез, јесили си сигуран у грех владике Артемија?
Мислим и Св. Јована Злтоусног су протерали и одбацили, а данас је светац.
Они који су га прогнали су се изгубили у анонимности времена.
Зато, ја не желим да упрем прст у њега, јер не знам, а ти ако знаш постави нам доказе.
Владици Георгију замерам, и сматрам да је недостојан да буде владика, од оног момента кад је забранио Богослужење у Цркви у Нијагари и оставио безброј Срба на улици без Цркве и Свадбе Божије.
Колико је плитак био његов одговор на питање зашто је затворио Цркву, кад је рекао, „како сам могао да затворин цркву, кад ви имате кључ од врата”!!!!!!!!!!
Бедно и јадно, зе неког ко се сматра српским владиком.
+0 / -1
-1
Josif
(direktor)
2015-06-11 05:45 PM
Dragi brate Stevo,
izgleda da se nismo razumeli. Moj odgovor je bio u vezi pricescivanja, ali se podrazumeva da SVE svete Tajne dolaze od Duha Svetoga, a ne od popa, vladike.
Ako je, konkretno pomenuti, gresan, nije gresan Duh Sveti koji daje blagoslov. Ne daje ga ovaj gresni, on je samo „aparat” kroz koji deluje Duh Sveti. Ako je nekoga krstio gresan pop, ovaj je krsten Duhom Svetim. Ako je nekoga vencao gresan pop, ovaj je vencan Duhom Svetim itd itd itd.
Uzmimo da je sav svet gresan. Uzmimo da na svetu nema ni jednog jedinog pravednika (nije teško zamisliti, zar ne). Da li to znači da Duh Sveti neće delovati u svetu, da će se „povuci” negde i svet prepustiti nekome? Ja ne mislim da je tako. Ima u Svetom Pismu mnogo primera gde gresnici, cineci greh, nesvesno deluju po Bozijem planu. Uzmimu Judu za primer: da li bi našeg spasenja bilo bez krsnog stradanja i Vaskrsenja? I tu Hristos jasno kaže: „Sablazni moraju da dodju, ali teško onome kroz koga dodju!”
S druge strane, i ova situacija je po Bozijem dopustenju. Na nama je koliko će na svakoga od nas pasti ta sablazan i svako od nas će odgovarati za svoja dela, a ne za tudja. Iskreno verujem da ćemo odgovarati i za ne-cinjenje dela, ako smo pasivni posmatraci i pravimo se da se nas sve to ne tiče!
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-11 07:05 PM
Мислим да се разумемо, али избегавамо да се изјаснимо.
Кључ код свих које си споменуо је „несвесно”, кад сазнају да су згрешили кају се итд, до ја говори о онима који греше свесно и не кају се.
Да ли и они имају благослов Св. Духа, или то раде са благословом сатане?
Да ли је Свето Причешће од стране слуге сатане Свето или не?
Тешка питања у тешко време брате, али постају све актуелнија и актуелнија.
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-12 03:53 AM
Наслов дискује је: Останимо у Цркви. Ја сам писао зашто требамо остати у Цркви. Лађа Спасења којом крмани Господ наш Исус Христос. Овде је и познати ми (са ранијег дискутовања) господин Стево пензионер, који је критичар и бави се питањима достојности епископа и свештенства. Немојте се љутити, али својим питањима и расуђивањем ви доказујете како дјела и мисли нецрквени човјек. Онај који се не причешћује. Сами сте раније у дискусијама писали да се не причешћујете. Ја вас због тога не осуђујем ни мало, него ми је жао, јер таквих је много; који не знају да без „најсветијег на свијету пића” нису као пчеле које лете са цвијета на цвијет него као мушице лете са нечисти на нечист. Опростите на упоредби- то је чувена прича старца Пајсија о двије врсте људи - пчеле и мушице. Даље каже овај дивни старац како расуђују двојица људи: поред њих брзо протрчи један човјек. Један у себи мисли: украо је па бјежи. Други мисли: трчи сигурно да помогне некоме. Е сад: Какве су ти мисли такав ти је и живот (старац Тадеј).
Стево пита: шта ако је свештнослужитељ демонски слуга?
Стево, ово је одговор: Господ ће се постарати.
Ако свештенослужитељ „скрене” са свог пута, Онај чији је он свештеник, Господ Исус Христос ће се постарати за њега. Призивати га на покајање.
Као и тебе, и мене, и све нас.
Шта ви мислите, ми као вјерници, да ли је наша дужност да се бавимо испитивањем, происпитивањем свештеника, владика, или браће и сестара, или је наш позив Јеванђелски од нашег Спаса Господа Исуса Христа да се бавимо испитивањем самих себе, смиривањем самих себе. Да се покајемо за себе. А када се покајемо (како пише Св. Николај Жички - покајник је сличан човјеку који се дуго није гледао у огледалу, па кад се погледа запрепасти се јер види да је сав сијед) сви нам изгледају бољи од нас. „Ја сам крив за све, и свакоме” /Димитрије Карамазов - Достојевски, кличе православац и моли се за превозљубљену браћу и сестре и ни на крај памети му не пада да осуђује некога, било кога до себе самога.
То је наука, којом нас наша Црква и свештенство њено поучава. Спасавајмо себе.
Стево, ако сте пензионер, значи да сте човјек у годинама. Сада је право вријеме,Петровски пост, да се исповједите и причестите.
Не само ви, него сви ми.
Нека нам Господ отвори „покајања двери”.
Јосифе, мени се чини да сте ви свештено лице, опростите ако гријешим.
Поздрав
ИС ХС НИ КА
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-12 07:00 AM
Извини Темпа али кад сам ја рекао да се не исповедам и не причешћујем?
Сда зашто је ово питање могуће само од неверника?
Дал то значи да ако неко верује, не сме ништа да пита?
Пре бих рекао да је ово више звачан став црквене хијерархије, којој не одговара да се то питање покреће.
Ето смем да се кладим кад би услов за постнак владике, било да одговори на питање дал верује у Бога, повезан са детектором лжи, да апсолутна већина ових данас не би прошла.
Српска Православна Црква није њихова прћија, да раде шта хоће и како хоће, већ је народна Светосавска.
Ако владике својим понашањем терају народ од Цркве, како онда остати у њој?
Кад је пре неку годину почео овај циркус у Канади, народ је престао да долази.
Одговор из епархије је био уз аплауз свог свештенства, да и не треба да долазимо, јер Црква никад није празна, пуна је анђела.
Заборавили су ситницу да анђели не дају прилог за њихове плате, па су сад сви потписали петицију да се владика Георгије истера.
Узгред како пише Политика, владика је одбио да преда епархију канадску, патријарху, и поручио му да ће се видети на суду.
Шта сад?
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-12 08:00 AM
Господине Стево, писали сте ми- и врло тешко одговорили да се не причешћује. Не прозивам и не осуђујем вас ни мало, Бог зна. Жао ми је јер очито не може да допре до вашег срца разумјевање црквености и за вас је Господ Исус Христос прича из Јеванђеља а не Бог који походи народ свој, Бог Који нам се раздељује а не нестаје. Христос је наш живот. Да је Он ваш живот ви би се радовали Благословеном Царству Оца, Сина и Светога Духа и свако потресање у Цркви схватали би као наново „паки и паки” откривање Бога Живога. У Канади се држите Цркве, постите ( постите ли?-не морате одговарати) исповједите се и Причестите. Свако Вам добро желим
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-12 09:09 AM
Уосталом, што се тиче наше Цркве у Канади:
http://spc.rs/sr/odrzhana_sednica_saveta_eparhije_kanadske
+0 / -1
-1
chavez
(Србија)
2015-06-12 10:25 AM
Оно што је инрересантно је да све те секте као на пример ти артемити или акакијеви негирају важност причешћа и на тај начин скупљају присталице.
По њима је најважније да се мрзе екуменисти, римски папа и остали и онда се позивају на каноне који бране да се комуницира са јеретицима.
А то што постоје канони који кажу да онај који се трипут за редом не причести подлеже епитимији то мачку о реп.
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-12 07:52 PM
Извини Темпа, али то сигурно никад нисам рекао.
Уосталом многи ме знају лично, па знају и да идем у Цркву а и да се причешћујем.
Не сваки дан, ал се причешћујем.
Добар покушај, ал пуцањ у празно.
Само немој молимте да је са то „случајна грешка”.
Твој став је крање неразумевајући.
Мене оптужујеш а сам одпадник, нападам владике итд, мада те исте сада и СПЦ тера.
Због тога што кажем, ја сам одпадник који треба под хитно да се исповеди, причести и моли опроштај, јер те владике су покрале, и све остало по Божијој вољи, а ја који то критикујем то радим по ђавољској!!!!!!!!
Ех ко вас не зна скупо би вас платио.
А за нас, ћутите давајте прилоге, и шта вас се тиче шта ће са тим парама бити.
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-13 10:18 AM
Стево, истина је. Велите- не причешћујете се баш сваки дан... Јасно је из ове реченице а и питање је да ли знате шта је Причешће и да ли исповједате никејско - цариградски Символ вјере? А галамите о лоповима владикама итд ... Тако су викали и прије вас незадовољници пред Господом, од Кајина, до данас. Ми који смо одани Цркви и волимо господа Исуса васкрслог из мртвих, молимо се та наше и ваше покајање за све богоодступништво.
+0 / -0
0
baresh
(zanatlija)
2015-06-13 11:07 AM
„ Ми који смо одани Цркви и волимо господа Исуса васкрслог из мртвих, молимо се та наше и ваше покајање за све богоодступништво.”
Vi koji za sebe tvrdite da ste odani Crkvi - toliko ste glasni,
da mnogi ne osecaju potrebu da budu sa vama u Istoj.
E sad ako se osecate pozvanim-prozvanim da se molite osim
za sebe i za ostale, niko vam ne uskracuje.
p.s. a njih bar postedite, jelte...
+0 / -1
-1
Josif
(direktor)
2015-06-13 12:18 PM
„Ko o cemu, baba o ustipcima”... pa tako i ja o Svetom Pismu. Toliko malo ga čitamo, da je to već postao veliki problem nas pravoslavnih Srba. A tamo sve lepo piše.
Već sam uzeo za primer Judu. Poslednja recenica u kojoj se ovaj pominje jeste izvestaj da se „raskajao” i obesio. I NIGDE VISE se ovaj ne pominje. Valjda postoji razlog zašto je to tako? Ja razlog vidim u tome da o takvima, koji samovoljno napustaju Crkvu (na ovaj ili onaj način), u Crkvi nema šta da se kaže.
Ako je nasa pomesna Crkva razresila episkopskog cina ili upravljanja eparhijom nekoga, ako je za to nasla za shodno i to javno u crkvi objavljeno, onda ne vidim vise razloga da se trose tastature i slova na kojekave kacavende, djokice, radosaljevice i dr.
Svaka dalja rasprava o njima ide samo na stetu onog koji raspravlja i time se suprotstavlja Crkvi.
Rasprava u stilu: „zašto to nije uradjeno ranije?” takođe nema smisla sada kada je uradjeno, zavrseno, stavljena tacka na to. Opet u Svetom Pismu stoji da gresnika treba pozivati na pokajanje, sacekati, traziti od njega, umoljavati, a ako ostane uporan - onda delovati. Eto u to se potrosilo vreme, koje sada dato nekim drugima, pa ako se ne pokajaju i ne promene, sledeći Sabor će i na to da stavi tacku.
Sve drugo je filosofsko preklapanje i hod na ivici velikog greha.
+0 / -1
-1
chavez
(Србија)
2015-06-13 12:20 PM
коме је тесно с Патријархом и Сабором нико га не држи, слободни смо људи, али остати у Цркви значи своју вољу и хтења држати у послушности и под теретом крста. Црква није МЗ.
+0 / -0
0
Praskozorje
(pesnik)
2015-06-13 12:35 PM
Naravno da treba ostati u Crkvi, koja je Nojeva barka, ladja spasenje... ko god izadje iz Crkve taj će se utopiti u mulju i blatu, u potoku otpada od Crkve...
Vera nije sekcija ili hobi, niti je Crkva klub ili stranka „pravednih”, Boze me prosti, pa da se bavimo samo jednim ili drugim. Crkva je zivot, kako je to odlično primetio o. Georgije Florovski, i sve sto zivot obuhvata i Crkva obuhvata, pa i probleme, patnje i stradanja ljudi, malih i velikih, živih ljudi, istinitih, konkretnih, koji imaju svoje slabosti i nevolje, svoje strasti i zle navike. Svima njima/nama je potrebna ziva reč utehe, svima je potrebno da okuse i vide kako je blag Gospod.
+0 / -1
-1
chavez
(Србија)
2015-06-13 01:46 PM
Поводом фотографије која кружи на појединим притворно ревнитељским, а у ствари интернет страницама расколничког нецрквеног духа, а истине ради, обавјештавамо вјерне о правим околностима у којима је та фотографија направљена.
Наиме, на фотографији су снимљени Митрополит Амфилохије и двојица свештеника: Велибор Џомић из Подгорице и Војислав Павловић из Хамилтона, Канада. Злонамјерни тумачи ову фотографију виде као доказ наводне (наравно, непостојеће) завјере која се крије иза посљедњих одлука Светог архијерејског сабора Српске православне Цркве у вези са Епархијом канадском.
Истина је да је фотографија направљена приликом вечере коју је приредила Управа храма Свете Петке и цркве Ружице на Калемегдану након предавања које је Митрополит одржао у петак, 29. маја ове године у порти храма Свете Петке на тему „Крсна и косовска жртва у свијетлу Духовдана” у оквиру XI духовских свечаности на Калемегдану у организацији Архиепископије београдско-карловачке и Управе поменутих храмова.
Дакле, фотографија је направљена након завршетка засједања Сабора.
На самој вечери је било и других гостију и она није имала никакав тајновити карактер, што уосталом доказује и сама фотографија.
Наша Српска Патријаршија је на своме Архијерејском Сабору донијела одређене одлуке и неопходно је да сви са смирењем и вјером у Бога, али и повјерењем у највишу црквену јерархију прихватимо те одлуке, на које није утицао нити може утицати било ко осим оних којима је то свештеним црквеним предањем и прописима дато да их доносе – Свјатјејши Патријарх и Преосвећени оци Епископи.
Позивамо сву браћу и сестре, свештенике и лаике, да не насједају на провокације, мноштво неистина и полуистина, којима смо посљедњих недјеља изложени од стране медија, сумњивих интернет страница и фанатизованих појединаца.
+0 / -1
-1
chavez
(Србија)
2015-06-13 01:48 PM
Наша Српска Патријаршија је на своме Архијерејском Сабору донијела одређене одлуке и неопходно је да сви са смирењем и вјером у Бога, али и повјерењем у највишу црквену јерархију прихватимо те одлуке, на које није утицао нити може утицати било ко осим оних којима је то свештеним црквеним предањем и прописима дато да их доносе – Свјатјејши Патријарх и Преосвећени оци Епископи.
Позивамо сву браћу и сестре, свештенике и лаике, да не насједају на провокације, мноштво неистина и полуистина, којима смо посљедњих недјеља изложени од стране медија, сумњивих интернет страница и фанатизованих појединаца.
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-13 04:57 PM
Ко истрпи до краја, тај ће се спасти- рекао је наш Спас Исус Христос. Исте ријечи су увијек акутелне, јер „Јеванђеље је увијек актуелно”- Св. Николај Жички. Црква је Христова Истина. Ко није у Цркви није у истини. Ко нема вјере у Спаса Исуса Христа лаж је. Коме Љубав Божија није путоказ у животу сједи у „сјени смртној”. Ко се не причешује, „неће живјети” нити живи. Коме Мајка није Црква ни Бог му није Отац. Ко осуђује друге, себе осуђује. Ко љуби ближње, ближњи је Господу.
Ја се трудим, браћо никога да не осуђујем до самога себе. Али за Цркву нашу,а ми пошто смо Срби и припадници и дјеца Српске Православне Цркве, и дјеца Светога Саве, не да треба да будемо одани СВетој нашој Мајци Цркви, него да је бранимо, него да гинемо за њу.
Не да осуђујемо, него да бранимо.
Осуђивати само себе.
Борити се не са туђим робовањем страстима и сатани, него против себе, против свога робовања страстима и сатани.
Сутра је недеља. У Цркву. Исповједити гријехе Христу у Светој тајни исповјести, и ако нам свештеник благослови да приступимо са страхом Божјим и љубављу Путиру да се присајединимо и постанемо једно у Христу.
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-13 05:07 PM
Темпа, Темпа, шта је истина?
То што тврдиш да је била дискусија о причешћу је била дискусија о посту, и да ујтру попијем кафу са меком.
И шта сад?
Почели срте да изигравате неке светце, али ни један од вас у тој дискусији није јавно пред Богом изјавио да ни случајно није мрсио у доба поста.
Значи дискусија није била у вези причешћа и немој да изврћеш чињенице.
Јосифе, нико то не оспорава.
Међутим у овом „модерном” времену се сусређемо са новим дешавањима, која се до скора нису ни могла замислити у СПЦ.
Наши стари нису знали ни шта се дешава у суседном селу, акалоли на другој страни света.
Овде долазимо ис свих крајева земаљске кугле и чујемо шта се где деило, пре него је онај ко је то урадио дошао кући.
СПЦ не ради ништа по том, и нема никог ко би у име цркве могао да одговори на та дешавања.
Једноставно, завлачи се глава у песак, и излази са старим отрцалим паролама, иди покај се, пости, исповеди се причести и моли за опроштај јер си се дрзнуо да кажеш нешто што сви знају да је истина.
Бити патријарх, владика, свештеник и све остало, није привилегија, већ жртвовање.
Дал може ил не може бити Цркве без владике не знам, али без народа не може.
Српска Црква је увек била, народна, Светосавска, и била је једно тело са народом.
Никада није било те поделе, ја сам владика а ви раја, ја сам да наређујем а ви да ћутите и радите што вам се каже.
То је модерна копија католицизма где је папа и бискупи изнад народа, они нити питају нити одговарају народу.
Српски патријарх се вековима бирао на црквено народном сабору, а не иза затворених врата, где право гласа имају само одабрани.
Народ тражи да се врати онако како је било, ал видим да то многима на врху не одговара, а ни њиховим пуленима, који овде просипају памет.
Што се тиче причешћа, питао сам само дал онај који је нечист духовно може да даје Свето Причешће.
Ако је чаша блатњава, ма какву чисту воду сипали у њу, та вода ће бити прљава.
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-13 05:26 PM
„Српски патријарх се вековима бирао на црквено народном сабору, а не иза затворених врата, где право гласа имају само одабрани.” - пише госпон пензионер Стево...
Ово је ноторна лаж, само је питање намјерна или ненамјерна.
Или је незнање.
Стево, ви у овој теми тражите да се удубљујемо у ваше тезе, које су израз нецрквености и злобе људске.
По вашем иступању поставља се питање да ли сте ви уопште православан, секта или безбожник...
Нека нам Господ свима подари Силе Светога Духа да спасавамо своје душе, љубећи Господа изнад свега и ближње своје као саме себе.
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-13 06:23 PM
Јелда, сад је Стева неки католички шпијун, који долази на сербианкафе (јак неки форум) да урушава СПЦ.
Па поштовани Темпа, ако немаш ништа против изволи и постави ми шта пише у уставу Српске Православне Цркве, о бирању патријарха?
Да ти помогнем,страна 7, члан 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53...
ако коза лаже, рог не лаже.
јел се задњих неколико патријарха бирало по уставу СПЦ или не?
Ако нису дал су легало изабрани, или натурени народу?
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-14 01:34 AM
Црква није скупштина нити су чланови њени посланици, па да посланици дискутују и како је постало популарно у многим нашим црквеним општинама на америчком континенту да на годишњим скупштинама чланови уживају да дискутују сатима критикујући и показујући своју острашћеност, духовну болест. Патријарси Српски су од 1346 године до данас бирани благовољењем Божјим. Наш народ каже: Бог је спор а достижан а Свети Николај Жички: међутим, Бог нити је спор нити брз, него што једном поколењу изгледа споро другоме изгледа брзо. Бог има тачну мјеру - икономију спасења рода људскога. Тако је роду људскоме предуго било чекање Спаситеља а када се Он оваплотио људима је изгледало пребрзо догађање. Да сте ви Стево свјесни свега овога ни на памет вам не би падало да износите тврдње које су неистините него у недостатку црквености а под утицајем протестантизма и западњачког варварског духа који је груб и неотесан, ви тумачите како ви желите и статут и правила Цркве не схватајући нпр у наведеном члану да је Сабор Цркве тај који бира а сабор је црквено - народни а чланови сабора народни представници - епископи... Него, хајмо данас у Цркву да чујемо Јеванђеље у ком Христос позива Апостоле Андреја, Симона и Јакова и Јована Заведејава: хајдете уа мном! И они напустају све и иди за Њим. Хајде да и ми сви, и ја први, и ви Стево и сви сви заједно оставимо све своје: принципе, становишта, гледишта... Сав склоп свог егоизма и одрекнемо се себе да би чули Глас тихи: хајде за мном! Јер, авај, ако не чујемо тај Глас и позив онда неминовно чућеш друге ријечи и страшни позив; што чиниш, чини брже! Ријечи упућене Јуди издајнику! Бирајмо или са; Андрејом, Симоном, Јаковом и Јованом,,, или са Јудом.
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-14 08:42 AM
Ја нисам тражио некакве бајке, него шта пише у статуту СПЦ, како се бира патријарх.
То је све.
Ако хоћеш да одговориш, одговори, ако нећеш не мораш.
Узгред кад је тај статут усвојен?
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-14 10:14 AM
Погледајте на Гуглу госпон Стево. За вас је бајка Црква, јесте али истинита бајка. Замислите да је то истина а јесте и промјенићете став који је у суштини богоборачки. Христос је васкрсао из мртвих и прича о Крсту је одавно јелинима подсмех а јудејима лудост, а прича о Крсту и Христу је Истина. Ко живи црквено јасно му је ко није у цркви и не пита душу са најсветијем на свијету пићем остаје страга у сјени смртној.
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-14 12:17 PM
Не Темпа, Црква није бајка али ово што ти постављаш јесте.
Изволи цитат:
„Патријарси Српски су од 1346 године до данас бирани благовољењем Божјим.”
Од оснивања до па до 1337 српском Црквом су управљали епископи а први српски епископ је био Св. Сава.
1338 је изабран први српски патријарх Св. Јоникије II.
После пада Сбије под Турску (Отоманску Империју), 1459 па све до 1557 у Цркви је владало нередовно стање и патријарха није ни било, једино се помиње епископ Марко.
Тек 1557 за патријарха је изабран Макарије Соколовић (брат Мехмед Паше Соколовића).
Све до 1766 патријарси су или бирани или их је постављао Васељенски патријарх, и ти су били Грци.
1766 одлуком султана Мустафе II, укинута је српска Пећка патријаршија и припојена је Цариградској патријаршији.
Тек 1920 године СПЦ је опет успостављена као патријаршија са патријархом Димитријем Павловићем на челу.
Значи то што си поставио су бајке, јер појма немам где нађе 1346 годину, заборавио си да је било некоико Грка које је поставио Васељенски патријарх, а и ситницу да читавих 156 година ми Срби нисмо ни имали патријаршију или патријарха, као ни преко 100 година после пада Србије.
Зато ако већ хоћеш да неком просипаш памет, прво научи историју СПЦ, па онда бриши нос другима.
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-14 05:28 PM
Господине Стево, јесте ли ви те године све знали или сте их пронашли на Гуглу? Из које литературе, који историчари су вам извор? Као прво; не знате разлику између епископије, архиепископије и патријаршије. Није Свети Сава био први епископ Српски, него први архиепископ и то је постао 1219 године. Српску патријаршију је прогласио цар Душан: 1345 прогласио се за цара у Скопљу а 1346 прогласио је патријаршију Српску и први патријарх српски био је Јоаникије. Даље, када говоримо о континуитету Српске патријаршије- познато на је ваљда свима да је падом Србије (1459 године- падом Смедерева) дошло до поремећаја у функционисању и организовања Цркве. Тачно је даје српска патријаршија обновљена 1766 године заузимањем Мегхмед паше Соколовића чији је рођени брат Макарије постављен на трон патријаршијски. 1920 године јесте година обједињена српских епархија у састав српске патријаршије. ... Не солим памет никоме па ни вама Стево. Вјероватно се не сјећате да сте и раније чинили грешке у црквеној терминологији и тд. Није то проблем.проблем је нецрквеност чији је плод осионост и незнање основних црквених израза и разликовање црквене хијерархије. Зато је потребно покајање- пост-исповјест-Свето Причешће - и то свима нама без разлике.
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-14 07:08 PM
Зашто ако ја нешто напишем, то је са Гугла?
Да ли ме лично познајете и знате ко сам и шта знам а шта не знам?
Никада ни нисам реко да сам перфектан у терминологији или граматици, али са обзиром да живим на енглески говорећем подручју већ 48 година, и да сам дошао релативно млад, то није ни чудо.
Ипак барем не спадам у оне који вокају, бајају шузе и слично.
Видим да сте сасвим добро разумели шта сам написао, као и моје оригинално питање на које још увек нико од вас свезнајућих не жели да одговори.
Одговор нисам нашао у црквеним књигама, јер до сада нико није ни помишљао да је могуће да владике и патријарси могу да постану они који су недостојни.
Захваујући Милошу Минићу и верској комисији, то је успело у СПЦ.
Уместо да тражите да се СПЦ очисти од тих који не заслужују да су на врху СПЦ, Ви и Вама слични на све начине покушавате да их заштитите, и нас који тражимо да се већ једном трулеж избаци из СПЦ, називате издајницима, Богохуљитељима, шта још не.
У чаши пуној трулежи и гноја, чиста вода не може да опстане.
Самим тим изволите и поставите ми где у Св. Писму, Св. Јеванђељу, или где већ, стоји да духовно посрнуле особе могу да дају свето причешће.
По правулима Светих Апостола онај ко је осакаћен и ко је изгубио део тела не може да буде владика, а Ви ми кажете да је сасвим у реду и по Божијој жељи да морално духовне наказе, могу да буду владике и патријарси и да преко њих Дух Свети преноси свој благослов на нас.
Јел Ви то озбиљно, или се шалите?
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-15 12:10 AM
Требамо остати у Цркви. То не значи да требамо биту слепци, бескичмењаци без воље као што вам се чини госпон Стево. Напротив! У Цркви личност добија своје остварење јер се обожује човјек. Облачи се у Христа Бога и живи Духом Светим. Када је Светог Серафима Саровског питао један човјек који је циљ живота нашега, Свети Серафим га узео са собом и човјек је доживио благодат Светога Духа као нешто најдивније и најљепше (да не улазиђ у детаљан опис). Послије тога му је Свети Серафим рекао: то је циљ нашега живота. Питање је: шта је циљ вашега живота Стево. Јели ви желите да се обожите? Ја желим. Па не можемо но ви ни ја ако се не покајемо за себе тачно овакве какви јесмо сада и уз молитву, пост, исповјест и Причешће - рест живота нашега на земљу предамо Христу Богу нашем и да добар одговор дамо на страшном суду Његовом. Ово што пишем је православно вјероисповједање, исправите ако гријешим. Да ли ћемо се ми спасити ако се бавимо испитивањем достојности патријараха, епископа, свештеника? И да идемо још даље- испитивањем грехова наших ближњих? Бавити се осуђивањем ане знамо ни истину?! Јер да знамо истину значи би да је Истина Исус Христос који нам је указао Пут: не осуђуј јер ћеш бити осуђен. Он је Пут којим се иде у улази у живот вјечни. Он је Живот који задобијамо у Цркви кроз примање Светог Причешћа. Када сте се Стево задњи пут исповједилу и причестили? Не морате одговарати. То је за вас интерно питање и одговорите Богу који то већ зна. Вјерујте да онај ко се исповједа и причешћује и ко се бори за спасење своје душе није слепац и онај
Који не види збивања него је онај који успије са савлада себе већи јунак од освајача града и највећа је побједа у животу када човјек савлада самог себе -на шта нас позива Православље. Во се бавите статутом наше СПЦ и питање регуларности избора патријарха у СПЦ. Не приличи то вашим годинама него пубертетлији који тражи истину кружећи около. Мехмед паша поставља Макарија за патријарха 1766 године. Потурчени Србин обнавља патријаршију Српску. Јели то по статуту? Да ли је исправно? Или је бесмислено о томе расправљати? Јер једном поколењу што изгледа споро и полако другом поколењу изгледа брзо и пребрзо, то значи да Бог и његова правда није ни спор ни брз него је његова мјера тачна за спасење рода људскога и рода нашега међу свим народима. Стево желим вам искрено да се исповједите и причестите. Сада је право вријеме - Петровски пост. Па нека вам буде на здравље и спасење! Ништа друго.
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-15 05:26 PM
Са свим поштовањем Темпа, али чини ми се да нас двојица идемо различитм путевима.
Који је прави само Бог свети зна.
Са једне стране кажете са требамо остати у Цркви, али да то не значи да требамо бити слепци.
Нажалост мало ниже кажете:
„Да ли ћемо се ми спасити ако се бавимо испитивањем достојности патријараха, епископа, свештеника?”.
Значи правимо се да не видимо шта раде, другим речима правимо се слепци.
Ви сте одабрали пут који Вам одговара, а ја сам одабрао свој пут.
Пост, исповед и причешће са овим немају никакве везе, јер то ради сваки православни хришћанин.
Сад ја сам се исповедио више пута од тебе, није мерило ничега.
Бог све зна, и зна дали се искрено кајем за нешто или не.
Долазити на исповед и причешће, да сви виде за мене није нешто ка чему жудим.
Исповедићу се и причестити и кад нема никог да ме види.
На сваком од нас је да одабере свој пут.
Ја сам одабрао свој, и сасвим свесно критикујем све оне који не раде како треба, и представљају се као лажни свештеници, монаси, владике или патријарси.
За то сам спреман да одговарам пред Богом, и ако на страшном суду одлучи да због тога морам у пакао, нека тако и буде.
Ја сам неважан, али ако ово што говорим и осуђујем оне који се понашају недостојно, и који су недостојни да буду патријарси или владике, помогне бар мало напаћеном српском народу, дал је важно колико ћу ја испаштати?
Доста тог жмурења над истином, доста ћутања, доста примања лажи за истину.
Ако је грех рећи оно што се види, онда нека будем грешник, али никада нећу зажмурети пред неправдом, ма ко да је у питању.
Наведосте Мехмед Пашу Соколовића, и зашто је повратио српску патријаршију.
Али не кажете као и нико други зашто је то урадио, уосталом нико ни не зна.
Дал на молбу брата, који је постао патријарх, дал из љубави према српству, или можда да би са Црквом лакше контролисао Србе.
Само Бог зна, али до краја живота је остао муслиман и није му пало на памет да се врати у Православље.
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-15 06:11 PM
Сви смо различити и јединствени. Свако од нас гради свој пут. Да ли мушица или пчела сви појединачно бирамо. Божји промисао и похођење народа су присутни. Ко има уши да чује и очи да види. На Причешће се и иде на да се видимо како идемо него са страхом и љубављу Божијом. Да остваримо себе у заједници са другим вјернима у Спаситељу нашем. Како год ко хоће чини и зато ће нам Бог и судити свима. Жалосна вам је теорија о мехмед паши и обнављању Пећке патријаршије. Коме Црква није мајка ни Бог му није Отац.
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-15 06:46 PM
Није теорија, него само једна од могућих истина.
Иволите ма нам свима кажите из ког разлога је Мехмед Паша Сколовић обновио Пећку патријаршију и одлучио да остане муслиман веран Алаху?
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-16 02:02 AM
Теорија није истина. Истина није теорија. Бог је Истина. Ваша теорија о обнављању Пећке патријаршије и тражење да „изволимо” дискутовати о таквом мрачњаштву и назадњаштву духовном говори о вама и вашем путу. Такве теорије се није сјетио ни један шиптар који сада брзо ради на измишљању неке тзв историје шиптара на КиМ! Да не пишем какве глупости они лупетају. Од куд вама да је Мехмед паша остао до краја муслиман по вјероисповједању и умро такав? Да ли је правио и Ћуприју на Дрини- у свом завичају ради интереса султана или из љубави према Српству? Ви Мехмед пашу увлачите у неки свој мрачњашко свијет пензионеру Стево и то је срамота какве глупости пишете! То је доказ да човјек који не зна шта је Евхаристија и Евхаристиско санрање није близу Господу нашем Исусу Христу, него се бави „залудним стварим”, трулежним и онда даље по тој пропалој већ хијерархији мрака - циничким ругањем чињеницама и Истини. Ја вјерујем д је Мехмед паша умро као Србин православац исповјеђен и причешћем од брата свога Патријарха српског Макарија. Ви вјерујте како хоћете. Само знајте да ако кроз призму Православља и Јеванђеља расуђујете и чврстом вјером у Богочовјека Исуса Христа „који је исти и јуче и данас и до вијека” - одбацићете онда „старог човјека” у себи и од Савла постати Павле. Да би се то десило; искрено требамо осповједити се у Светој тајни исповјести, покајати се за егоизам и гордост своју и бити - постати уз Божију помоћ онакви какви сада нисмо - свети, непорочно, кротки, смирени и пуно љубави Христове једни з друге. Ако не желите исповјест и причешће госпон пензионеру онда остајете у сјени смрти и мени вас је жао, ништа друго него жао.
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-16 05:31 PM
Са свим поштовањем Темпа, али пре него што нешто поставите проверите податке.
Нема намеру да Вас омаловажавам или било шта, и као што сам већ више пута до сада нагласио ценим Ваше знање и оданост СПЦ.
Међутим то не значи да сви ми који имамо слично али ипак различито мишљење, треба да вам се улизујемо.
Никад ми није пало на памет да Вас називам шиптаром или слично, јер мислим да је недостојно прилепити нешто тако било којем Србину, који се бори за српство на свој начин, дали се подудара са мојим није битно.
Тако да вашу задњу поруку, покушавам да заборавим.
Што се тиче Мехмед Паше Соколовића или Баја, Бајица Ннадић из села Соколовићи (блзу Руда), рођен је 1505 а убијен је 1579
Његов брат патријарх Макарије је умро 1574.
Значи 5 година пре Мехмед паше, па ако немате ништа против, објасните ми
како је он то Мехмед Паша Соколовић, умро, а да га је на самрти исповедио његов брат патријарх Макарије?
Бар како кажете да верујете:
„Ја вјерујем д је Мехмед паша умро као Србин православац исповјеђен и причешћем од брата свога Патријарха српског Макарија. Ви вјерујте како хоћете.”
Сахрањен је у Истанбулу, у тубету поред Ејуп џамије.
Није исградио само ма Дрини Ћуприју, него више мостова у Србији, Босни и Црној Гори.
Сад мостови се обично граде да се побољша кретање трговине.
Интересантно је да је у свом родном месту Соколовићи сазидао џамију!!!!
То сте изгледа заборавили, мада му се приписује и изградња цркве у селу Поблаће, по предању на гробу своје мајке.
Интересантно је да је црква саграђена у сацаренском а не византиском стилу.
Исто тако направио је доста чесми од којих многе и дан данас функционишу, а нај познатија је она на Калимегдану.
Исто тако неоспорно је да је имао осећај за српство, на крају крајева одведен је у јаничаре са 15 година, довољно стар да запамти доста, а унапредио је и Пали Мехмед пашу за адмирала турске флоте, исто Србина.
Жао ми је да морам да разбијем ваш идеални сан о Србима, који жртвују све за српство, али ја не видим да је Мехмед Паша Соколовић, један од њих.
Можда би било боље да се и ми Срби већ једном пробудимо и схватимо да не живимо у Небеској Србији, већ у овој земаљској, са свим пороцима, проблемима, и свим осалим.
+0 / -0
0
avtor
2015-06-16 09:59 PM
Духовним опитом схватамо делиће присуства Божијег у нашим животима и начине Његовог деловања. Увидевши Његово присуство чак и у баналним ситуацијама нашег овоземаљског постојања, Њему препуштамо бригу и о нечему што је ваљда претежније: о Цркви и о Његовом „овоземаљском персоналу” тј. клиру.
Срби могу да буду улизице, али и то ради неке чудне рачунице (ratio), а не из убеђења; „испитујемо духове”, традиционално смо сумњичави, у свему видимо неку паљевину, уроту, манипулацију.
А тако гледамо и на Цркву нашу и на свет уопште. И видимо шта се дешава. Православна тенденција „ћутања”, Стево, има мало другачије корене од ових које ти тражиш да видиш. За власт духовну и световну - a неко мора да ради и тај посао - мора да се молимо - да победи своју палост и да не направи све глупости које би иначе могла да направи... (можда и) без наше молитве.
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-17 03:07 AM
Тема- останимо у Цркви, актуелно мехмед паша... Можда је и интересантно. Питање је да ли је Мехмед паша остао православац или муслиман? Бог зна. Брат га је могао причестити. Исповјест и Причешће нису везани за предсмртно стање. Црква, Јеванђеље и Господ нису мит нити бајка. То је реалност а нас већина нисмо реално него на основу своје релативности и стила живота не можемо да прихватимо и схватимо Љепоту Христову. Ако нисмо црквени рај нам изгледа немогућ. Како је могуће? У Христу Господу свијет нам је благословен и лијеп. Људи браћа. Молимо се за оне који нас прогоне. Ми смо будале Христа ради (ап Павле) а ви се градите мудри али ваша мудрост је лудост пред Господом, јер „у слабостима нашим сила се Христова показује”. У Голготи Васкрсење. У ћутању молитва тајна. На мржњу с љубављу и жељом да онај који мрзи мрак замјени са свјетлом Васкрсења Христовог. И увијек се враћамо на саме себе. „Ја сам крив за све и свакоме на овом свијету” Димитрије Карамазов. Молимо се да нас Господ не узме без покајања. Да смиримо прво себе па онд оне око себе. Да љубимо ближње као Господа- свим срцем и силама својим. Свједочећи Господа свијету докле год Он жели да смо овде,испод заједничког нам неба.
+0 / -0
0
Socijaldemokrata
2015-06-17 01:13 PM
Jedan od najvećih srpskih naučnika Jovan Cvijić u svom delu: „Балканско полуострво и јужнословенске земље”
http://www.promacedonia.org/serb/cvijc/cvijic_balkansko_poluostrvo_1.pdf
piše:
Јасно се види да су се православље и српска народност, чије је међусобно прожимање отпочело још од Св. Саве, потпуно стопили
Крајем XV века. Православна вера је готово изгубила свој догматички
и црквени и узимала све више етнички карактер и тако је постала „
српска црква”. Она је била саставни део народног духа, готово исто онако као и фолклор.
Od vremena kada su ove reči napisane malo toga se promenilo jedan veliki deo sveštenstva se i dalje bavi dnevnom politikom umesto teologijom i humanitarnim radom što bi bilo za očekivati.
Dovoljno je otvoriti knjigu „Ohridski prolog” Vladike Nikolaja Velimirovića koja vrvi od pogrešnih transkripcija ličnih i geografskih imena. Kada čovek čita žitija nekih svetaca ima utisak da se sve to događalo negde na Mesecu ili pitaj Boga gde a ne zapravo na tlu Balkana ili bliskog i srednjeg Istoka. Do sada se nije našao ni jedan teolog ili student teologije koji poznaje klasičnu filologiju pa seo i ispravio sve te greške. Pored korišćenja astronomski netačnog kalendara ovo je još jedan primer da mi volimo iz nekog nama svojstvenog razloga da idemo mimo ostalog sveta.
Antizapdni, antievropski, antidemokratski, antiekumenski, antijevrejski, antislamski antigrađanski, antisekularni, anti, ... kurs SPC su preovlađujući trendovi u njoj. Takav jedan u biti krajnje konzervativan i fundamentalistički stav ne smeta njihovim protagonistima da se svako malo licemerno pitaju zašto nas drugi ne tretiraju prijateljski i ravnopravno. Povrh svega toga u ovoj današnjoj Srbiji se forsira jedna nakardna rusofilska ideja po onom starom principu iz komunističkih vremena, nas i Rusa 150 miliona. Lepo je voleti svoju slovensku braću ali pri tom treba biti svestan realnosti koja nas okružuje odnosno na geografskog položaja Srbije i brojnosti naroda u njoj. Mi nismo Rusija i mi ne možemo funkcionisati nezavisno ekonomski i vojno kao što je to njihov slučaj a realno ne možemo se direktno povezati sa njom sve i da hoćemo. Svi ovi izlistani anti stavovi SPC vode ka jednoj velikoj i tragičnoj izolaciji Srbije. Nije teško zamisliti šta sve može desiti ukoliko crkva i ljudi u njoj ne smognu snage i mudrosti da pravilno ocene koje je i kakvo je naše mesto u svetu. Vrlo brzo ćemo znati gde smo i neće trebati puno vremena čekati. Početkom sledeće godine se održava vaseljenski sabor na kome će se sigurno još jednom postaviti pitanje prelaska na Milankovićev kalendar.
https://sr.wikipedia.org/sr-el/%D0%9C%D0%B8%D0%BB%D0%B0%D0%BD%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%9B%D0%B5%D0%B2_%D0%BA%D0%B0
%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B4%D0%B0%D1%80
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-17 06:11 PM
У праву сте Темпа, мало смо скренули са теме, али признаћете интересантно је понекд изменути мишљење и о таквима као Мехмед паша Соколовић.
Сад дал се иповедио и причестио раније, ко зна, то зна само Бог.
Верујемда је у њему било доста српског, јер на крају крајева до 15 године кад су га одвели Турци, школовао се у Милешеву.
Са 15 година сарости сасвим је сигурно да је запамтио ко је и шта је.
Сад свако од нас има своје циљеве и спреман је да за њих жртвује доста тога.
До које границе је отишао Мехмед паша Соколовић немам појма.
Не знам колико нас прихвата да се моли за оне који нас прогоне.
Мени не пада на памет да се молим за њих нити да их жалим.
То признајем, молим се за Србе, и оне који нас подржавају.
Ето не пада ми на памет да се молим за оне на власти, што спомену „автор”.
Зашто смо се ми Срби молили за турске султане а не за жртве њихових зулума.
Зашто смо се молили за власт у току WWI и WWII који сту убили милионе српске нејачи?
Зашто смо се молили оној ћопавој накази, који је уништио српски идентитет.
Зашто да се молимо за Вучића, Дачића или Николића, који свесно уништавају и оно мало српског духа који је остао у Србији?
Сећам се да сам за време бомбардовања Србије би у Цркви у Дулуту, Минесота, пред олтаром америчка застава, моли се за Бил Клинтона, а не за жртве његове политике.
Изашао сам из Цркве.
Дал је хришћански?
Вероватно не али за то сам спреман да одговарам пред Богом.
Можда сам лош хришћанин који ће завршити у паклу, али сам Србин, и ако је цена за то пакао, нека тако и буде.
+0 / -0
0
Tempa
(Teolog)
2015-06-17 10:45 PM
Покајање је радовање. Без покајања нема истинског радовања. Ко се не покаје, тај се не спаси. Свети апостол Павле један је од најсвјетлијих примјера покајања. Јуда отпали примјер непокајања. свако од православних Хришћана се прво бори имоли за своје покајање. Ја за своје, ти за своје. И зато се исповједамо у Св Тајни исповјести; пред Господ признајемо своју немоћ, слабости и робовање гријесима и страстима и искрено се кајемо тражећи пд Њега помоћ и опроштај- тада нам свештено лице чита разријешну молитву. Исповјеђено и по благослову приступамо Путиру са љубављу и страхом Божјим и причешћујемо се пречасном Тијелом и Крвљу нашег Спаса Исуса Христа. У Светом Причешћу се присаједињујемо Господу,постајемо „Једно” у Њему, заједница вјерних са Христом и у Христу, којој је Он Круна. „Нема више Грка но Јудеја, роба и господара. Сви смо једно у Христу” пише Апостол дивни Павле... Укратко о покајању и Причешћу... Живот у Цркву је живот задобијања Љубави и несебично раздјељивање Љубави Христове. Противна је правда Божија људској правди (примјер Прича о радницима - који дође у први и последњи час). ЉубавБожија према теби, мени и свима нама је неописива и неодлазива. Само се можемо дивити и славити Господа. „Када Господ о теби мисли непрестано, како ти о њему да не мислиш непрестано” - Свети Николај жички. ... Сав овај склоп вјероисповједања Правослоавља јесте и Светосавље. Јер Светосавље је српски живот пи Јеванђељу. Ако смо рођени као Срби, требамо и бити Срби, јер; „не можеш бирати вријеме у ком ћеш се родити, не можеш бирати народ у ком ћеш се родити, али увијек можеш бирати да ли да будеш човјек или не човјек”- говорио је патријарх блажене успомене Павле. Авладика Николај пише да доброг човјека да је не знам које нације Срби зову и кажу- „ а ја Србина!”- па да је и Африканац, Аустралијанац, американац... Ја сам Србин, волим Србију и Српски народ, прво; сјећајући се ријечи Христових : Љубите ближње своје. Дакле:прво ближње- оца, мајку, брата, сестру,,, па тим редослиједом прво свој народ, па онда даље. Јер акп не љубимо ближње како ћемо љубити даљње? А савршена љубав је: Љубите и непријатеље ваше! Тако је заповједио Господ Бог Исус Христос! Како да љубимо непријатеље?оне који нас мрзе и желе нам зло? Одговара исто на то питање Христос како: док виси на крсти разапет а руља Му се руга испод, он вапи са Крста: Опрости им, Оче, јер не знају шта чине! Таква и наша љубав треба бити према онима који нас мрзе. Опрости им , Оче, јер да знају шта чине не би више чинили. Тако,ми, какјући се за себе о тражећи од Бога да прво нама отвори двери покајања се молимо и исповједамо да и другима желимо покајање а не погибао, јер и Господ љуби грјешника, и не жели му погибао но покајање и живот вјечни. Шта би било љепше него да ми који имамо привилегију да смо рођени у Православљу, јединој Истинитој вјери, истински свима свједочимо Христа и љубав Његову? Када би ми то чинили, многи би се безбожници покајали. Јер замисли би ми Љубав хришћанску не очекујући да нам се врати. Давали би и раздјељивали оно штп никад не престаје и нестаје - Љубав Христову. Шта би онда видјели? Прво; своје покајање. Друго; покајање безбожника који би увидјели да су на погрешном путу. Ја би волио да се покају и ови што их Стево набројао. Шта мислите да ли би било шта љепше када би се неко попут Савла покајао и постао Павле? Прво ти, ја и ми па онда они и други. Читав свијет би нам изгледао много љепши и свјетлији.
+0 / -0
0
CPHA
(Чувари ћирилице)
2015-06-18 11:36 AM
Бог помог'о.
Наравно да ћемо остати у Цркви онолико дуго колико сами Господ допусти. Било је у Цркви свега и свачега и до сада... и комунистичких слуга и лажних теолога, за већину се знало али нису их мијењали јер се временом сазнало и знало ко су, одакле су дошли и какве су им намјере. Нису их мијењали јер би тамо неки анам'они...послали опет неке друге о којима Црква не би знала баш много.
Значи, било је и биће нецрквених и нападача чак у самој Цркви али она мени има значење Једне, Свете, Саборне и Апостолске.
Да нам Господ помогне, и да у вјери будемо јаки и одани.
+0 / -0
0
CTEBA
(penzioner)
2015-06-23 07:26 PM
Извини али какве везе ово има са Србима а још мање са Православљем?
Можда би и ми Срби требали да се упитамо шта је боље за Србију, а не да се извињавамо свим и сваком.
Looking for Lava Rock Bracelets?
Select a country:
Australia
Austria
Bosnia-Herzegovina
Canada
Croatia
European Union
France
Germany
Montenegro
Netherlands
Serbia
Sweden
Switzerland
United Kingdom
United States of America (USA)
English |
Latinica
|
Ћирилица
© Trend Builder Inc. and contributors. All rights reserved.
Terms of use
-
Privacy policy
-
Advertising
.